Справа №521/21647/25
Провадження по справі №2/498/616/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2026 року Великомихайлівський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді – Чернецької Н.С.,
за участю секретаря судового засідання – Гонтаренко О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел-щі Велика Михайлівка Роздільнянського району Одеської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором
УСТАНОВИВ:
Стислий виклад позиції позивача.
ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулися до Великомихайлівського районного суду із позовом до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в загальній сумі 14 350,00 грн., а також понесені судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 3 028,00 грн.
В обґрунтування позову зазначили, що 09 лютого 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та  ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №434355503 про надання споживчого кредиту, відповідно до якого кредитодавець надав йому кредит у розмірі 5 000,00 грн., строком на 30 днів, процентна ставка становить 1,70% в день. Між тим відповідач свої зобов`язання за договором не виконав та кредитні кошти не повернув.
28.11.2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу №28/1118-01. 
03.01.2019 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК ЄАПБ» було укладено договір факторингу №20190103.
Відповідно Реєстру прав вимоги №6 від 20.11.2019 до Договору факторингу №20190103 від 03.01.2019 року від ТОВ «Таліон плюс» до ТОВ «ФК ЄАПБ» перейшло право вимоги в тому числі і за кредитним договором №434355503 до боржника  ОСОБА_1 , сума заборгованості відповідача складає 14 350,00 грн., з яких: 5 000, 00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 9 350,00 грн. сума заборгованості за відсотками.
Просили їх вимоги задовольнити та стягнути на користь позивача зазначену заборгованість за кредитним договором із відповідача  ОСОБА_1 .
Процесуальні дії.
Ухвалою суду від 24.04.2026 відкрито провадження по справі і справу призначено до розгляду в спрощеному позовному провадження з викликом сторін в судове засідання. 
Позиції сторін у судовому засіданні.
Представник позивача ТОВ «ФК ЄАПБ» в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просить суд про розгляд справи у відсутність представника позивача, позов підтримує, та просить суд його задовольнити, у разі неявки в судове засідання відповідача просить ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідач в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, заяв, клопотань не надав.
Оскільки відповідач належним чином повідомлявся про дату розгляду справи і позивач не заперечує проти розгляду справи у відсутності відповідача суд, відповідно до ст.280 ЦПК України, виніс ухвалу про заочний розгляд справи.
Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Фактичні обставини справи встановлені судом.
19.02.2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та  ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №434355503 про надання споживчого кредиту, відповідно до якого кредитодавець надав кредит у розмірі 5 000,00 грн., строком на 30 днів, процентна ставка становить 1,70 % в день. 
Також до договору позичальник підписав графік розрахунків за договором про споживчий кредит. 
28.11.2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу №28/1118-01. 
03.01.2019 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК ЄАПБ» було укладено договір факторингу №20190103.
Відповідно Реєстру прав вимоги №6 від 20.11.2019 до Договору факторингу №20190103 від 03.01.2019 року від ТОВ «Таліон плюс» до ТОВ «ФК ЄАПБ» перейшло право вимоги в тому числі і за кредитним договором №434355503 до боржника  ОСОБА_1 , сума заборгованості відповідача складає 14 350,00 грн., з яких: 5 000, 00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 9 350,00 грн. сума заборгованості за відсотками.
Норми права, які застосував суд та висновки суду.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Так ч. 1 ст. 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно ч. 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України').
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками
Відповідно до ч.ч.1,3 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Суд, ознайомившись з матеріалами справи, дослідивши надані суду письмові докази, прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову з наступних підстав.
Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.
Судом встановлено, що 09.02.2019 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та  ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №434355503.
Як зазначено у позовній заяві 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» було укладено Договір факторингу №28/1118-01. 
Однак у додатках до позову не зазначено про долучення, та до позовної заяви не долучено Реєстру боржників до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс». Дані  обставини не підтверджено доказами. Також в матеріалах справи відсутня платіжна інструкція, яка б підтверджувала факт переходу прав вимоги.
Також в позові зазначено, що 03.01.2019 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК ЄАПБ» було укладено договір факторингу №20190103.
Однак у додатках до позову не зазначено про долучення, та до позовної заяви не долучено Реєстру боржників до договору факторингу №20190103 від 03.01.2019 року укладеного між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК ЄАПБ». Дані  обставини не підтверджено доказами. Також в матеріалах справи відсутня платіжна інструкція, яка б підтверджувала факт переходу прав вимоги.
Натомість до позовної заяви долучено Реєстр прав вимоги №6 від 20.11.2019 до Договору факторингу №20190103 від 03.01.2019 року від ТОВ «Таліон плюс» до ТОВ «ФК ЄАПБ» перейшло право вимоги в тому числі і за кредитним договором №434355503 до боржника  ОСОБА_1 , сума заборгованості відповідача складає 14 350,00 грн., з яких: 5 000, 00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 9 350,00 грн. сума заборгованості за відсотками. А сам договір факторингу №20190103 від 03.01.2019 року між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «ФК ЄАПБ» до позовної заяви не долучено. Також в матеріалах справи відсутня платіжна інструкція, яка б підтверджувала факт переходу прав вимоги.
Тобто позивачем не доведено, що після укладення 09.02.2019 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 кредитного договору № 434355503, право вимоги за цим договором на підставі договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» до ТОВ «Таліон плюс» перейшло право вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором №434355503, оскільки кредитний договір був укладений 09.02.2019, а договір факторингу, за умовами якого фактору ТОВ «Таліон плюс» було передано право вимоги за кредитними договорами, був укладений 28 листопада 2018 року, тобто до укладення кредитного договору.
Тобто відсутні докази на підтвердження того факту, що вимоги до відповідача перейшли до другого кредитора ТОВ «Таліон плюс», який у свою чергу, передав їх вже позивачу, який щодо вказаного кредитного договору вже був третім кредитором.
За відсутності вказаних документів, зазначених у позові, вважати, що позивач набув вимоги до відповідача за кредитним договором №434355503 від 09.02.2019 не можливо, а відповідно в цій частині у задоволенні позовних вимог слід відмовити через відсутність доказів переходу права вимоги до позивача. Зазначення доказів переходу права вимоги до позивача у самій позовній заяві з посиланням на відповідні договори не можна вважати належним доказом, оскільки будь-які вимоги в кредитних договорах повинні бути підтверджені доказами.
Сторони у процесі користуються своїми правами на власний розсуд, обирають спосіб захисту порушених прав, надають суду докази на підтвердження своєї правової позиції та спростування заперечень іншої сторони, при цьому тягар доказування повністю покладається на сторони.
За вказаних обставин, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором є недоведеними належними та допустимими доказами, а тому суд приходить до висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити.
Відповідно до ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне судові витрати залишити за позивачем без відшкодування.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 77, 133, 141, 259, 263, 268, 279, 280-282, 354 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Заочне рішення може бути переглянуте Великомихайлівським районним судом Одеської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Суддя Н.С. Чернецька