Справа № 212/9247/26 
2/212/6292/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 серпня 2026 року м.Кривий Ріг 

Покровський районний суд міста Кривого Рогу у складі: Головуючого судді - Власенко М.Д., за участі секретаря судового засідання - Машошиної Ю.О., розглянувши відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України без участі осіб, які беруть участь у справі та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Деал Фінанс Груп” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики,-
В С Т А Н О В И В:
У червні 2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю “Деал Фінанс Груп” (далі – ТОВ “Деал Фінанс Груп”) звернулось до суду з позовом, в обґрунтування якого посилались на те, що 14 листопада 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю “Безпечне агентство необхідних кредитів” (далі – ТОВ “БАНК”) та відповідачем укладено договір позики № 77632762 за умовами якого позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 5000 грн., строком на 30 днів зі сплатою процентів у розмірі 1,99 % в день. Договір підписаний електронним підписом позичальника. 04 січня 2022 року між ТОВ “БАНК” та ТОВ “Сіроко Фінанс” укладено договір факторингу № 025-040122, за яким ТОВ “Сіроко Фінанс” набуло право грошової вимоги до боржників, у тому числі за договором позики № 77632762 від 14 листопада 2021 року. 05 грудня 2025 року між ТОВ “Сіроко Фінанс”
Та позивачем укладено договір факторингу № 05/12/25-01, за умовами якого позивач набув право грошової вимоги до боржників, у тому числі за договором позики № 77632762 від 14 листопада 2021 року. Відповідно до реєстру прав вимоги, позивач набув право вимоги до відповідача за вказаним договором позики у розмірі 15149 грн., з яких: 5000 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу, 10149 грн. – сума заборгованості за відсотками. Враховуючи викладене, просять стягнути з відповідача заборгованість у загальному розмірі 15149 грн. та понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2662,40 грн. та витрат на правничу допомогу у розмірі 4500 грн.
Ухвалою суду від 24 червня 2026 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Втребувано у АТ “Державний ощадний банк України” інформацію щодо належності ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) карткового рахунку № НОМЕР_2 , а також виписку по вказаному картковому рахунку за період з 14 листопада 2021 року по 17 листопада 2021 року.
Від представника відповідача на адресу суду надійшов відзив на позову заяву, у якому вказано, що наданий позивачем розрахунок ґрунтується на правилах та таблиці, доданих у вигляді односторонніх роздруківок без підпису відповідача. Підписання паспорта споживчого кредиту само по собі не підтверджує домовленості про розмір відсотків, а тому погоджений розмір нарахувань є недоведеним, а стягненню за таких умов може підлягати лише тіло кредиту. Позивач стверджує про підписання договору одноразовим ідентифікатором, проте додав лише роздруківку, без оригіналу електронного документа з відображенням підпису та без технічних доказів направлення/введення ідентифікатора (логів ІТС, даних BankID, деталізації оператора). На підтвердження видачі позивач не надав банківської виписки (платіжної установи) про зарахування коштів на рахунок, відкритий на ім`я відповідача, належність картки/рахунку відповідачу не підтверджено. Долучені позивачем довідки/квитанції, складені в односторонньому порядку, не є первинним банківським документом. Позивач не є первісним кредитором і ґрунтує вимоги на договорі відступлення/факторингу, проте не надав повного ланцюга договорів, реєстру вимог з ідентифікацією спірного договору та доказів оплати відступлення. Також, не доведено другої ланки факторингу, зокрема, перехід права вимоги від ТОВ «Сіроко Фінанс» до позивача підтверджується лише загальним реєстром заборгованості, складеним і підписаним самим позивачем в односторонньому порядку — персоналізованого акта приймання передачі чи витягу з реєстру боржників саме за договором факторингу другої ланки, який би незалежно підтверджував набуття права вимоги щодо конкретно цього боргу, до не додано. Крім того, відповідач з 26 січня 2022 року проходить військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_3 ( АДРЕСА_1 ) та бере участь у заходах із захисту незалежності, суверенітету і територіальної цілісності України в умовах збройної агресії Російської Федерації. Відповідно до п.15 ст.14 Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” повинен бути звільнений від сплати процентів за користування кредитом та пені (штрафних санкцій) за прострочення на весь час такої служби. Відтак нарахування процентів і пені за період з 26 січня 2022 року по теперішній час є неправомірним і підлягає виключенню незалежно від того, чи повідомляв відповідач кредитора про свій статус раніше — таке повідомлення не є умовою виникнення самого права, а факт проходження служби підтверджується долученою довідкою. Враховуючи викладене, просить у задоволенні позову відмовити повністю у зв`язку з недоведеністю укладення договору, отримання коштів, підписання договору, переходу права вимоги. Відмовити у стягненні процентів і пені, нарахованих за період проходження відповідачем військової служби, а у разі часткового задоволення — відмовити у стягненні процентів у сумі щонайменше 2 885,50 грн. або альтернативно — зменшити розмір процентів за принципами справедливості, добросовісності та розумності, а також відмовити у стягненні витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4 500 грн. або зменшити їх розмір у зв`язку з оплатою цих витрат до подання позову та відкриття провадження у справі.
Від представника позивача надійшла відповідь на відзив у якій вказано, що посилання представника відповідача, щодо не укладання договору позики №77632762 є необґрунтованими та суперечать матеріалам справи, оскільки вказаний договір позики відповідачем підписано (акцептовано) оферту одноразовим ідентифікатором, чим засвідчено вивчення умов оферти, повну та безумовну згоду з цими умовами, свідоме прийняття пропозиції укласти договір та згоду на використання одноразового ідентифікатора в якості особистого підпису Договору, а тому на думку позивача між сторонами узгоджено розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строку та умов кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення укладання такого договору шляхом вивчення дій зазначених вище. Твердження представника відповідача, стосовно ненадання позивачем доказів перерахування коштів на картковий рахунок відповідача – не відповідає дійсності та спростовується матеріалами справи, оскільки в матеріалах справи містяться наступні документи, які підтверджують перерахування коштів на картковий відповідача: електронна платіжна інструкція видана ТОВ «ФІНЕКСПРЕС», довідка видана платіжною системою ТОВ «ФІНЕКСПРЕС», лист виданий ТОВ “БАНК”. Також, позивачем на підтвердження факту набуття позивачем права вимоги у даній справі до матеріалів позову долучено належні та допустимі докази, а саме: договір факторингу №025-040122 від 04.01.2022 року, Витяг з реєстру прав вимог від 10.06.2022 року до договору факторингу №025-040122 від 04.01.2022 року, Докази здійснення оплати за договором факторингу №025-040122 від 04.01.2022 року, Договір факторингу №05/12/25-01 від 05.12.2025 року, Витяг з реєстру прав вимог від 05.12.2025 року до договору факторингу №05/12/25-01 від 05.12.2025 року, Докази здійснення оплати за договором факторингу №05/12/25-01 від 05.12.2025 року і зазначені документи відповідають вимогам статей 76, 77, 78 ЦПК України як належні та допустимі докази, оскільки безпосередньо підтверджують факт переходу права вимоги. Таким чином, доводи Відповідача про недоведеність переходу права вимоги є безпідставними та такими, що спростовуються наявними в матеріалах справи доказами. Крім того, доводи представника відповідача, щодо безпідставного нарахування заборгованості за процентами – є передчасними, оскільки таке нарахування здійснювалось у відповідності до умов договору та додатків до них/правил, й саме через неналежне виконання позичальником своїх зобов`язань. Позивач просить стягнути суму заборгованості за договорами позики лише до моменту відступлення права вимоги первісними кредиторами, інших нарахувань позивачем не заявлялось, зокрема процентна ставка за понадстрокове користування позикою – 2,7 % за кожен день, яка передбачена договором позики, погодженими відповідачем та регламентована правилами надання грошових коштів у позику – не нараховано, оскільки зазначена процента ставка значно фінансово навантажить відповідача. Також, з копії документів які долучено відповідачем, вбачається що відповідач дійсно перебуває на військовій службі за контрактом з 26 січня 2022 року, проте, в матеріалах справи не підтверджено, наявності у позичальника права на пільги згідно із Законом України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей”, оскільки відповідач є військовослужбовцем, який з 2022 року проходить військову службу за контрактом та не має статусу мобілізованого. Положення ч.15 ст.14 Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” стосуються виключно мобілізованих позичальників та на спірні правовідносини не поширюються. Враховуючи викладене, просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Положеннями частини 1 статті 6 ЦК України визначено, що сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства.
У частинах першій, третій статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
За змістом норм ст.627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
За змістом ст.634 ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до статті 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається нарівні облікової ставки Національного банку України.У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
На підставі ст.610 ЦК порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.
Відповідно до ст.625 ЦК боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до Закону України "Про електронну комерцію" № 675-VIII від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.
У статті 3 вказаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до частини 3 статті 11 зазначеного Закону, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону).
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6 статті 11 вказаного Закону).
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - частина 12 статті 11 Закону № 675-VIII.
Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно доЗакону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
З наданих позивачем доказів судом встановлено, що 14 листопада 2021 року між ТОВ “БАНК”та відповідачем укладено договір позики № 77632762, за умовами якого, позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами строк (строк позики) шляхом перерахування на банківський картковий рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики або достроково та сплатити позикодавцеві плату (проценти) від суми позики. Сума позики становить 5000 грн., надана строком на 30 днів, зі сплатою процентів: базова процентна ставка 1,99 % (пункт договору 2).
Позикодавець надає позичальнику детальний перелік складових загальної вартості кредиту у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх супровідних послуг кридитодавця за формою, наведеною в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що зазначена у додатку № 1 до договору, який є невід`ємною частиною (п.3 договору позики).
Проценти за цим договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок позики (п.4 договору позики).
Позичальник до моменту підписання договору вивчив цей договір та правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), що розміщені на сайті, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору йому зрозумілі (пункт 5.2).
Відповідачем погоджено таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є Додатком № 1 до договору позики № 77632762 від 14 листопада 2021 року, де визначено: дату видачі кредиту/дату платежу; суму платежу за розрахунковий період; проценти за користування кредитом, реальну річну процентну ставку та загальну вартість кредиту.
Згідно довідки про ідентифікацію ТОВ “БАНК”, ОСОБА_1 ідентифікований ТОВ “БАНК” шляхом використання одноразового ідентифікатора, що є аналогом електронного підпису відповідно до вимог законодавства України (одноразовий ідентифікатор eCQu1ffYuj).
Згідно довідки ТОВ “ФК “Фінекспрес” Вих.№КД-000133067/ЬНПП від 11 березня 2026 року, ТОВ “ФК “Фінекспрес” надає послуги з переказу коштів без відкриття рахунку та підтверджує прийняття до виконання платіжної інструкції, наданої за допомогою АРІ-інтерфейсу ініціатором ТОВ “БАНК” відповідно до умов договору про переказ коштів № 23-01-18/5 від 23 січня 2018 року, укладеного між компанією та ТОВ “БАНК” та завершення наступної платіжної операції: дата – 14 листопада 2021 року, номер платежу – 080с628с-575а-4е3f-8454-caee60bfead4, сума – 5000 грн., отримувач – ОСОБА_2 , ЕПЗ НОМЕР_2 .
У постанові Верховного Суду від 07 жовтня 2020 року по справі № 127/33824/19 зроблено правовий висновок, що без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт Товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений; сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину, а кредитні кошти не були б перераховані відповідачу.
Таким чином, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитних договорів, які оформлені сторонами в електронній формі.
На виконання ухвали суду від 24 червня 2026 року АТ “Ощадбанк” направлено відповідь, з якої вбачається, що на ім`я ОСОБА_1 відкрито банківський рахунок № НОМЕР_4 (UAH), який обслуговується за допомогою банківської платіжної картки № НОМЕР_2 . Згідно виписки по вищевказаному рахунку у період з 14 листопада 2021 року по 17 листопада 2021 року здійснено зарахування на карту на суму 5000 грн.
Отже дослідженими доказами підтверджено належним чином факт виконання позивачем умов договору та надання відповідачу кредитних коштів в сумі 5000 грн. шляхом перерахування на картку, що відкрита у АТ “Ощадбанк” та належить відповідачу, номер якої особисто вказаний відповідачем у договорі позики № 77632762. При цьому, буд-яких належних та допустимих доказів на спростування вказаних обставин представником відповідача до суду не надано, а отже суд відхиляє заперечення щодо позову у цій частині як необґрунтовані.
Судом також встановлено, що 04 січня 2022 року між ТОВ “БАНК” та ТОВ “Сіроко Фінанс” укладено договір факторингу № 025-040122, за умовами якого ТОВ “ФК “БАНК” зобов`язується відступити ТОВ “Сіроко Фінанс” права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а ТОВ “Сіроко Фінанс” зобов`язується прийняти такі права вимоги та сплатити ТОВ “ФК “БАНК” ціну придбання за відповідний реєстр за плату, у передбачений цим договором спосіб.
Згідно Витягу з реєстру прав вимоги № 10/06/22 від 10 червня 2022 року до договору факторингу № 025-040122 від 04 грудня 2022 року, ТОВ “Сіроко Фінанс” набуло право вимоги до відповідача за договором № 77632762 від 14 листопада 2021 року у розмірі 15149 грн., з яких: 5000 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу, 10149 грн. – сума заборгованості за відсотками.
Згідно платіжних інструкцій, ТОВ “Сіроко Фінанс” було сплачено ТОВ “БАНК” грошові кошти у якості оплати послуг згідно договору  факторингу № 025-040122 від 04 грудня 2022 року.
05 грудня 2025 року між ТОВ “Сіроко Фінанс” та ТОВ “Деал Фінанс Груп” укладено договір факторингу № 05/12/25-01, за умовами якого ТОВ “Сіроко Фінанс” зобов`язується відступити ТОВ “Деал Фінанс Груп” права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а ТОВ “Деал Фінанс Груп” зобов`язується прийняти такі права вимоги та передати грошові кошти фінансування у розпорядження ТОВ “Сіроко Фінанс” (ціна придбання) за відповідний реєстр за плату, у передбачений цим договором спосіб.
Згідно Витягу з реєстру прав вимоги № 05/12/25 до договору факторингу № 025-05/12/25-01 від 05 грудня 2025 року, ТОВ “Деал Фінанс Груп” набуло право вимоги до відповідача за договором № 77632762 від 14 листопада 2021 року у розмірі 15149 грн., з яких: 5000 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу, 10149 грн. – сума заборгованості за відсотками.
Згідно платіжної інструкції № 579936556.1 від 05 грудня 2025 року, ТОВ “Деал Фінанс Груп” було сплачено ТОВ “Сіроко Фінанс” грошові кошти у якості оплати послуг згідно договору  факторингу № 05/12/25-01 від 05 грудня 2025 року.
Згідно п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.1 ст.516 ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Таким чином, позивачем підтверджено належними та допустимими доказами, що ТОВ “БАНК” відступило ТОВ “Сіроко Фінанс”, яке потім відступило позивачу право грошової вимоги до відповідача щодо грошових та інших зобов`язань (включаючи проценти, пеню та інші платежі) за договором позики № 77632762 від 14 листопада 2021 року.
Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Звертаючись до суду із вказаним позовом, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за договором позики № 77632762 від 14 листопада 2021 року у загальному розмірі 15149 грн., з яких: 5000 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу, 10149 грн. – сума заборгованості за відсотками.
За абз.2 ч.1 ст.1048 ЦК України в разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Суд враховує, що відповідно до правових висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 04 липня 2018 року, у справі № 310/11534/13 (провадження № 14-154цс18), від 31 жовтня 2018 року, у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18), право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку, припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.
Так, згідно п.2 договору позики № 77632762 від 14 листопада 2021 року, строк позики становить 30 днів і датою повернення позики (останній день) є 14 грудня 2021 року, а тому підстави нараховувати відсотки за користування позикою є до 14 грудня 2021 року включно. 
При цьому, матеріали справи не містять доказів щодо оформлення відповідачем у належний спосіб подовження строку користування позикою (пролонгації) або застосування автопролонгації. 
Суд зазначає, що розмір відсотків за користування позикою за період 14 листопада 2021 року по 14 грудня 2021 року становить 2985 грн., виходячи з розрахунку: 5000 грн. (залишок тіла кредиту) * 1,99 % (відсоткова ставка) * 30 днів (строк кредитування), а тому суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягнення відсотки за користування позикою у сумі 2985 грн., у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги в частині стягнення з відповідача відсотків, які нараховані пози межами 30 денного строку кредитування, задоволенню не підлягають.
Також, суд вказує, що вказаний розмір відсотків за користування кредитними коштами нарахований первісним кредитором за період 14 листопада 2021 року по 14 грудня 2021 року, тобто коли відповідач не набув статусу військовослужбовця, у зв`язку із чим підстави для звільнення останнього від сплати процентів відповідно до вимог пункту 15 статті 14 Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” відсутні.
Таким чином, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги частково, стягнувши з відповідача на користь позивача заборгованість за договором позики № 77632762 від 14 листопада 2021 року у розмірі 7985 грн., з яких: 5000 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу, 2985 грн. – сума заборгованості за відсотками.
Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити судові витрати між сторонами.
Відповідно до п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно положень ч.2-6 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 24.01.2022 року у справі № 911/2737/17, метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої ухвалене рішення, понесених збитків, але й спонукання боржника утримуватися від вчинення дій, що в подальшому спричиняють необхідність поновлення порушених прав та інтересів позивача (подібний висновок викладений в постановах Верховного Суду від 04.10.2021 від № 640/8316/20, від 21.10.2021 у справі № 420/4820/19 тощо). Водночас стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу.
На виконання вказаних вимог закону, позивачем надано: договір про надання правничої допомоги № 22-08/25/ДІЛ від 22 серпня 2025 року , укладеного з адвокатом Ткаченко Ю.О.; Витяг з Акту № 8-ДІЛ від 16 лютого 2026 року, за яким адвокатом Ткаченко Ю.О. надано послуги щодо боржника ОСОБА_1 : вивчення наявних у клієнта документів, проведення їх аналізу, вивчення правової позиції, аналіз судової практики – 500 грн., судовий супровід у суді першої інстанції, підготовка та складання і направлення позовної заяви до боржника за договором позики, у тому числі представництво інтересів клієнта у суді – 4000 грн.; Акт приймання-передачі справ на надання правничої допомоги та платіжну інструкцію № 579942739.1 від 05 березня 2026 року про сплату позивачем на користь адвоката Ткаченко Ю.О. грошових коштів.
Вивчивши вказані докази, враховуючи, що відповідачем не доведено неспівмірність таких витрат, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу у сумі 4500 грн.
Також, необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог в розмірі 1403,34 грн., виходячи з розрахунку (7985 грн. * 2662,40 грн. / 15149 грн.), а всього судові витрати на загальну суму 5903,34 грн. (4500 грн. + 1403,34 грн.).
Керуючись ст.61 Конституції України, ст.ст.207, 526, 549, 625, 626, 628, 629, 634, 938, 639, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст.4, 5, 12, 13, 19, 76-81, 89, 141, 258-259, 263-265, 279, 354 ЦПК України суд,- 
У Х В А Л И В :
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю “Деал Фінанс Груп” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики – задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Деал Фінанс Груп” заборгованість за договором позики № 77632762 від 14 листопада 2021 року у загальному розмірі 7985 (сім тисяч дев`ятсот вісімдесят п`ять) гривень.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Деал Фінанс Груп” судові витрати у загальному розмірі 5903 (п`ять тисяч дев`ятсот три) гривні 34 копійки.
В задоволенні іншої частини позовних вимог – відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. 
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Позивач: Товариства з обмеженою відповідальністю “Деал Фінанс Груп”, код ЄДРПОУ 44280974, юридична адреса: Київська обл., м. Ірпінь, вул. Садова, буд. 31/33, офіс 40/3.
Відповідач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідно до ч.6 ст.259 ЦПК України, якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження, залежно від складності справи складання повного рішення суду може бути відкладено на строк - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.
Повний текст рішення складено та підписано 17 серпня 2026 року.
Суддя: М.Д. Власенко