РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 564/1663/26 
31 липня 2026 року 
Костопільський районний суд Рівненської області
в складі судді Снітчук Р.М.
за участі секретаря Ажнюк О.С. 
позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 
представника відповідача - органу опіки і піклування Костопільської міської ради Семещук Н.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Костопіль у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до органу опіки та піклування Костопільської міської ради, треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, Сарненський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Сарненському районі Рівненської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, служба у справах дітей Сарненської міської ради про скасування усиновлення,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду з позовною заявою до органу опіки та піклування Костопільської міської ради про скасування усиновлення ними малолітньої ОСОБА_3 (до усиновлення - ОСОБА_4 ), встановленого рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 16.09.2024 у справі № 570/3489/24.
В обґрунтування заявлених вимог покликаються на те, що відповідно до вказаного судового рішення ними було усиновлено у 2024 році малолітню ОСОБА_3 , яка на той час була позбавлена батьківського піклування та перебувала в державній інтернатній установі.
З моменту усиновлення вони намагалися належним чином здійснювати всі покладені на них батьківські обов`язки щодо виховання малолітньої ОСОБА_3 , забезпечили її необхідними умовами для проживання, виховання, розвитку та навчання. 
Однак, психоемоційний зв`язок з дитиною не склався, налагодити з нею контакт не вдалося. ОСОБА_5 не дослухається до їх порад та настанов, ігнорує прохання, не відчуває себе членом їх сім`ї. Дитина схильна до конфліктів та необдуманих, імпульсивних вчинків, часто порушує встановлені правила поведінки, змінила кілька навчальних закладів. Проживати в їх сім`ї вона не бажає, відкрито заявляє, що не вважає їх своїми батьками та хоче бути влаштована в іншу сім`ю. 
Поведінка дитини унеможливлює здійснення за нею належного контролю з боку батьків, призводить до постійних конфліктів та створює несумісні умови для їх спільного проживання. Їх спільні зусилля, робота з педагогами та психологами не призвели до покращення стосунків між ними, вони перебувають у постійному стресі та атмосфера в сім`ї не відповідає обстановці, за якої вони можуть надавати дитині свою увагу та любов, відповідати за стан її здоров`я, духовний та моральний розвиток. Проживання в їх сім`ї не відповідає інтересам дитини, оскільки між усиновлювачами та дитиною склалися стосунки, які роблять неможливими їх спільне проживання і виконання усиновлювачами своїх батьківських обов`язків. 
У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, покликаючись на обставини, викладені у позовній заяві та просила їх задовольнити. При цьому пояснила, що малолітня ОСОБА_3 не визнає усиновлювачів своїми батьками, називає її «тьотя ОСОБА_6 », «мачуха», каже, що ненавидить. Між ними відсутні комунікація та взаєморозуміння. Дитина робить, що хоче, обманює, маніпулює, ігнорує прохання та настанови, порушує правила поведінки в навчальних закладах, схильна до конфліктів, вчинення порушень. Позивачі забезпечили дитину належними умовами для проживання, вона має місце для сну та відпочинку, підготовки уроків, забезпечена одягом та взуттям по сезону, шкільним приладдям. Для дитини організовувалося дозвілля, спільні прогулянки, екскурсії. Однак, ОСОБА_5 постійно влаштовувала істерики, провокувала конфлікти, тікала з дому, поводила себе неадекватно. До її порад та вказівок не дослухається, прохання допомогти по господарству ігнорує. На неї неодноразово скаржилися вчителі та учні, у зв`язку з чим було змінено навчальний заклад, однак поведінка дитини не змінилася. З метою налагодити контакт з дитиною вони залучали психологів. Однак позитивного результату це не дало. Через таку поведінку ОСОБА_5 у неї часті нервові зриви та апатія, вона не зможе в подальшому її любити та належним чином виконувати свої батьківські обов`язки, що суперечить інтересам дитини, яка хоче проживати в іншій сім`ї. 
Позивач ОСОБА_2 у судовому засіданні заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Крім того, пояснив, що малолітня ОСОБА_3 не йде з усиновлювачами на контакт, ігнорує їх прохання, не дослухається до порад, між ними постійні конфлікти. Змінити поведінку дитини неможливо, вона відмовилася працювати з психологом, хоче в іншу сім`ю. Дитина вказує, що ненавидить їх, маніпулює ними. 
Представник відповідача органу опіки і піклування Костопільської міської ради Семещук Н.І. у судовому засіданні позов визнала, висновок органу опіки і піклування про доцільність скасування усиновлення підтримала. При цьому пояснила, що процес адаптації малолітньої ОСОБА_3 в сім`ї усиновлювачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проходив дуже повільно. Дитина не слухає батьків, не реагує на їх прохання, її поведінка часто є імпульсивною і агресивною. В сім`ї склалися неприязні стосунки, що суперечить інтересам дитини, яка не зростає в атмосфері любові та поваги. Просила передати малолітню ОСОБА_3 під опіку Службі у справах дітей Сарненської міської ради. 
Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Служби у справах дітей Сарненської міської ради Рівненської області у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про день, місце та час розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином. 
Представники третіх осіб на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, Сарненського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Сарненському районі Рівненської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, служби у справах дітей Сарненської міської ради у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, про день, місце та час розгляду справи повідомлені вчасно та належним чином. 
Заслухавши пояснення позивачів, представника органу опіки та піклування ОСОБА_7 , думку малолітньої ОСОБА_3 та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають до задоволення.
Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Судом встановлено, що рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 16.09.2026 у справі № 570/3489/24 позивачів ОСОБА_2 та ОСОБА_1 оголошено батьками малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , внесено зміни до актового запису про народження дитини, вказано батьком дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 громадянина України, матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянку України, змінено прізвище дитини з « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_9 », по батькові з « ОСОБА_10 » на « ОСОБА_11 ».
10.11.2024 Костопільським відділом ДРАЦС у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції видано повторне свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , в якому дитину зазначено як ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком усиновлювача - ОСОБА_2 , матір`ю усиновлювача - ОСОБА_1 .
Відповідно до положень ст. 51 Конституції України, ст. 5 СК України держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, забезпечує охорону прав матері та батька, створює умови для зміцнення сім`ї. Ніхто не може зазнавати втручання в його сімейне життя, крім випадків, встановлених Конституцією України.
Згідно зі ст. 207 СК України усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого ст. 282 СК України. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя.
Частинами 3-5 ст. 232 СК України визначено, що з моменту усиновлення виникають взаємні особисті немайнові та майнові права і обов`язки між особою, яка усиновлена (а в майбутньому - між її дітьми, внуками), та усиновлювачем і його родичами за походженням. Усиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов`язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини. Усиновлення надає особі, яку усиновлено, права і накладає на неї обов`язки щодо усиновлювача у такому ж обсязі, який має дитина щодо своїх батьків.
Положеннями ч. ч. 1, 2 ст.14 Європейської конвенції про усиновлення дітей (переглянута), яка ратифікована Законом України №3017-VI від 15 лютого 2011 року регламентовано, що усиновлення може бути скасовано або визнано недійсним лише за рішенням компетентного органу. Найвищі інтереси дитини завжди мають перевагу. Усиновлення може бути скасовано до досягнення дитиною повноліття лише на підставі серйозних обставин, передбачених законом.
Як наголошує Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, стосунки між усиновлювачем і усиновленою дитиною, як правило, мають такий самий характер, як і стосунки в сім`ї, охоронювані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, і такі стосунки, що виникають із законного і щирого усиновлення, можна вважати достатньою умовою для застосування до них таких самих гарантій захисту, які стаття 8 Конвенції передбачає стосовно сімейного життя 
При цьому ст. 238 СК України встановлює виключні підстави для скасування усиновлення.
Так, усиновлення може бути скасоване за рішенням суду, якщо: 1) воно суперечить інтересам дитини, не забезпечує їй сімейного виховання; 2) дитина страждає недоумством, на психічну чи іншу тяжку невиліковну хворобу, про що усиновлювач не знав і не міг знати на час усиновлення; 3) між усиновлювачем і дитиною склалися, незалежно від волі усиновлювача, стосунки, які роблять неможливими їхнє спільне проживання і виконання усиновлювачем своїх батьківських обов`язків.
Із психолого-педагогічної характеристики учениці 5-в класу Костопільського ліцею № 6 ОСОБА_12 вбачається, що вона легко вступає в контакт з дорослими та однолітками, проявляє ініціативу, лідерські риси, однак комунікація часто може перейти в конфлікт, тоді проявляє емоційність, різкість, нестриманість. В закладі спостерігалася імпульсивна втеча, як реакція на внутрішню напругу та страх покарання за проступок. Дитина не відразу підпорядковується інструкціям, проявляє надмірну емоційну реакцію на будь-яку заборону, часто недостатньо усвідомлює наслідки своїх дій. Батьки цікавляться її навчанням, відвідують заклад, співпрацюють з класним керівником та психологом.
Із психолого-педагогічної характеристики Обласного наукового ліцею в селищі Клевань Рівненської обласної ради вбачається, що малолітня ОСОБА_3 навчається у вказаному закладі з 01.09.2025, має середній рівень навчальних досягнень. Дитина комунікабельна, але через підвищений рівень імпульсивності деколи виникають конфліктні ситуації.
В інформації про сім`ю ОСОБА_2 та ОСОБА_1 КНП «Центр надання соціальних послуг» Костопільської міської ради від 12.06.2026 зазначено, що цій сім`ї надаються соціальні послуги консультування та соціального супроводу, як такій, що опинилася у складних життєвих обставинах. Під час роботи з цією сім`єю стало відомо, що взаємини між усиновлювачами та дитиною поступово погіршувалися протягом тривалого часу. Зі слів батьків причиною стали систематичні конфліктні ситуації, пов`язані із недотриманням дитиною встановлених в сім`ї правил та домовленостей, труднощі у спілкуванні, втрата взаємної довіри, приховування дитиною інформації щодо місця свого знаходження та кола спілкування. Дитина не реагує на зауваження та прохання, проявляє неповагу до інших членів сім`ї. Працювати з психологом малолітня ОСОБА_3 відмовилася, вказала, що почуває себе некомфортно в сім`ї ОСОБА_13 , її не влаштовують встановлені в сім`ї правила та обмеження та категорично відмовилася від подальшого проживання з ними, перспективи налагодження сімейних стосунків на даний час відсутні. Усиновлювач ОСОБА_1 внаслідок поведінки дитини перебуває у постійному стресі, та емоційно виснажена. 
Малолітня ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснила, що хоче проживати в іншій сім`ї, бо в цій їй не комфортно. При цьому вказала, що в достатній кількості забезпечена їжею, одягом, іграшками, шкільним приладдям, має місце та сну та відпочинку, батьки її не ображали, будь-якого насильства щодо неї не застосовували. Вказала, що неодноразово тікала з дому, брала чужі речі без дозволу, зривала уроки. Усиновлювачів не слухає та не хоче слухати, між ними часто виникають конфлікти, ніяких почуттів до них не має.
За змістом ч. 8 ст.7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватись із максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.
Вирішуючи даний спір, судом першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, відповідно до Конвенції ООН «Про права дитини» ратифікованої Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91.
Згідно зі ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини.
На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Держава надає батькам або особам, які їх замінюють, допомогу у виконанні ними своїх обов`язків щодо виховання дітей, захищає права сім`ї, сприяє розвитку системи послуг з підтримки сімей з дітьми та мережі дитячих закладів.
Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Частиною четвертою і п`ятою статті 19 СК України визначено, що при розгляді судом спорів щодо скасування усиновлення обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.
Згідно висновку органу опіки та піклування Костопільської міської ради від 20.05.2026 № 1062/01-15 є доцільним скасувати усиновлення малолітньої дитини ОСОБА_3 громадянкою України ОСОБА_1 та громадянином України ОСОБА_2 , так як між усиновлювачами та дитиною склалися неприязні стосунки, які роблять неможливим їхнє спільне проживання і виконання усиновлювачами своїх батьківських обов`язків. Малолітня ОСОБА_3 категорично заперечує проти подальшого проживання в цій сім`ї та усиновлювачі в майбутньому не мають бажання дбати про здоров`я дитини, займатися її вихованням, навчанням та розвитком, надавати дитині підтримку та любов.
У ході судового розгляду знайшло своє підтвердження те, що скасування усиновлення є доцільним і таким, що відповідає якнайкращим інтересам малолітньої ОСОБА_3 . 
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 239 СК України, у разі скасування усиновлення припиняються на майбутнє права та обов`язки, що виникли у зв`язку з усиновленням між дитиною та усиновлювачем і його родичами; у разі скасування усиновлення дитина передається за бажанням батьків або інших родичів їм, а якщо це неможливо, - вона передається на опікування органові опіки та піклування.
Відповідно до ч. 2 ст. 239 СК України, у разі скасування усиновлення відновлюються права та обов`язки між дитиною та її батьками, іншими родичами за походженням.
Згідно із ч. 5 ст. 239 СК України, у разі скасування усиновлення дитина має право на збереження прізвища, імені та по-батькові, які вона одержала у зв`язку з усиновленням. За бажанням дитини їй присвоюється прізвище, ім`я, по-батькові, які вона мала до усиновлення.
Позивачами доведено, що впродовж проживання дитини в їх родині вони робили все можливе, щоб дитина мала все необхідне, проте психологічний зв`язок між ними та дитиною не склався, вони не можуть дбати, займатися вихованням та навчанням дитини, тому обставини, які не залежать від їх волі, унеможливлюють подальше проживання дитини з ними.
У Постанові Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення та поновлення батьківських прав» наголошується, що основною причиною скасування усиновлення є невідповідність усиновлення інтересам усиновленої дитини, незабезпечення їй сімейного виховання. Цим поняттям охоплюються усі аспекти правовідношення із усиновлення, як винного, так і невинного характеру зі сторони усиновлювача. До таких обставин, зокрема, слід віднести відсутність взаємної злагоди в силу особистих якостей усиновлювача та (або) усиновленого, в результаті чого усиновлювач не користується авторитетом у дитини або дитина не відчуває себе членом сім`ї усиновлювача; виявлення після усиновлення розумової неповноцінності або спадкових відхилень у стані здоров`я дитини, які істотно утруднюють або унеможливлюють процес виховання, про наявність якого усиновлювач не був попереджений при усиновленні; поновлення у дієздатності батьків дитини, до яких він був дуже прив`язаний і не може забути про них після усиновлення, що негативно впливає на його емоційний стан, і т. п.
Судом встановлено, що тривалий час між усиновлювачами та малолітньою ОСОБА_3 склалися, незалежно від волі усиновлювачів, стосунки, які роблять неможливими їхнє спільне проживання і виконання ними своїх батьківських обов`язків, що позбавляє їх можливості повноцінного виконання своїх батьківських обов`язків відповідно до вимог частини 2 статті 207 Сімейного кодексу України та суперечить інтересам дитини, порушує її право на стабільні та гармонійні умови життя.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно зі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.
Задовольняючи позов в частині скасування усиновлення, суд зазначає, що скасування усиновлення малолітньої дитини ОСОБА_3 на підставі пункту 3 частини 1 статті 238 Сімейного кодексу України не суперечить закону та відповідає законним інтересам та правам малолітньої дитини, враховуючи найкращі інтереси дитини, оскільки обставини, що склались між усиновлювачами та усиновленим, із незалежних від волі усиновлювачів причин, не дають змоги забезпечити стабільні та гармонійні умови проживання і виховання малолітньої ОСОБА_3 в сім`ї усиновлювачів.
У силу ст. 241 СК України після набрання чинності рішенням суду про визнання усиновлення недійсним або скасування усиновлення суд у місячний строк зобов`язаний надіслати копію рішення до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини. Орган державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про скасування усиновлення або визнання його недійсним вносить відповідні зміни до актового запису про народження дитини.
Таким чином, виходячи із суті та змісту заявлених позовних вимог, встановлених обставин справи, системного аналізу положень чинного законодавства, суд дійшов висновку, що вимоги в частині скасування усиновлення та внесення відповідних змін до актового запису про народження підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 3 ст. 239 СК України у разі скасування усиновлення дитина передається за бажанням батьків або інших родичів їм, а якщо це неможливо, - вона передається на опікування органу опіки та піклування, тому суд вважає за необхідне передати малолітню ОСОБА_3 на опікування органу опіки та піклування Сарненської міської ради Рівненської області.
На підставі наведеного та керуючись ст. 4, 150, 152, 238, 239, 241 Сімейного Кодексу України, ст. 8, 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 10 - 13, 81, 89, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, 

У Х В А Л И В:
Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до органу опіки та піклування Костопільської міської ради, треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, Сарненський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Сарненському районі Рівненської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, служба у справах дітей Сарненської міської ради про скасування усиновлення - задовольнити.
Скасувати усиновлення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , громадянином України та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , громадянкою України малолітньої дитини ОСОБА_3 (до усиновлення - ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановленого рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 16 вересня 2024 року у справі № 570/3489/24.
Внести зміни до актового запису про народження № 24 від 28.01.2014, складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сарненського районного управління юстиції у Рівненській області, шляхом поновлення відомостей, записаних до усиновлення дитини та виключення з актового запису відомостей про усиновлювачів, а саме: змінивши запис про батька дитини із « ОСОБА_2 , громадянин України» на « ОСОБА_14 , громадянин України», матір дитини - із « ОСОБА_1 , громадянка України» на « ОСОБА_15 , громадянка України»; змінити прізвище дитини з « ОСОБА_9 » на « ОСОБА_8 », по батькові дитини з « ОСОБА_11 » на « ОСОБА_10 », місце народження "Україна, Рівненська область, Сарненський район, м. Сарни - залишити без змін. 
Передати малолітню ОСОБА_3 (до усиновлення ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 на опікування органу опіки та піклування Сарненської міської ради Рівненської області.
Судові витрати залишити за позивачами.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги. 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивачі - ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .
ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Відповідач - орган опіки та піклування Костопільської міської ради, вул. Свободи,3, м. Костопіль Рівненського району Рівненської області, ЄДРПОУ
Повний текст судового рішення складено 31 липня 2026 року

Суддя: Р. М. Снітчук