номер провадження справи 6/59/26

ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.08.2026 Справа № 908/1291/26
м.Запоріжжя Запорізької області 

Господарський суд Запорізької області у складі судді Федько О.А., за участю секретаря судового засідання Драковцевої В.В., розглянув у відкритому судовому засіданні у спрощеному позовному проваджені справу№908/1291/26 
за позовом: Фізичної особи-підприємця Нефьодової Світлани Ростиславівни ( АДРЕСА_1 )
Фізичної особи-підприємця Чорненької Лариси Дмитрівни ( АДРЕСА_2 )
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «АПЕЛЬМОН ПРАЙМ» (69010, м. Запоріжжя, вул. Червона, буд. 34)
про стягнення грошових коштів,

за участю представників сторін:
від позивача -1 - Харламов Д.І., ордер серія АР №1320752від 27.05.2026,
від позивача - 2 - Харламов Д.І., ордер серія АР №1320755 від 27.05.2026;
від відповідача - Залізняк І.І., ордер серії АІ №2004619 від 19.09.2025 (в режимі відеоконференції), Рахімі Д.Д., довіреність №283-АД від 27.07.2026.

Процесуальні дії по справі.
29.05.2026 до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява (вх. №1524/08-07/26) Фізичної особи-підприємця Нефьодової Світлани Ростиславівни та Фізичної особи-підприємця Чорненької Лариси Дмитрівни до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «АПЕЛЬМОН ПРАЙМ» про стягнення неустойки за порушення обов`язку повернути орендоване приміщення на користь ФОП Нефьодової Світлани Ростиславівни в сумі 58024,34 грн та на користь ФОП Чорненької Лариси Дмитрівни в сумі 58024,34 грн.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу від 29.05.2026, здійснено автоматизований розподіл судової справи між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/1291/26 та визначено до розгляду судді Федько О.А.
Ухвалою господарського суду від 03.06.2026 позовну заяву ФОП Нефьодової С.Р. та ФОП Чорненької Л.Д. залишено без руху, надано позивачам десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
15.06.2026 від представника позивачів надійшла заява про усунення недоліків (вх. №12987/08-08/26, документ сформований в системі Електронний суд 13.06.2026), в якій на виконання вимог ухвали суду зазначено інформацію про реквізити рахунку позивачів в банку, надано докази перерахування відповідачем на користь ФОП Чорненької Л.Д. гарантійного платежу в сумі 31000,00 грн, докази сплати орендного платежу за квітень 2026 року на користь ФОП Чорненької Л.Д. в сумі 44 512,17 грн та розрахунок суми, заявленої до стягнення.
Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 19.06.2026, після усунення недоліків, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/1291/26, присвоєно справі номер провадження 6/59/26, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами. Запропоновано відповідачу протягом 15 днів з дня отримання ухвали надати суду відзив на позовну заяву разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача або визнання позовних вимог, якщо такі докази не надані позивачем.
Ухвалою від 27.07.2026 судом задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «АПЕЛЬМОН ПРАЙМ» про розгляд справи №908/1291/26 у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Постановлено призначити судове засідання у справі на 05.08.2026 о/об 11 год. 00 хв.
В судовому засідання 05.08.2026 буди присутні представники сторін. Суд заслухавши пояснення учасників справи відповідно до ст. 216 ГПК України оголосив перерву в судовому засіданні до 18.08.2026 о 12 год. 15 хв.
У судовому засіданні 18.08.2026 в порядку ст. 240 ГПК України судом проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення. Суд повідомив строк виготовлення повного тексту рішення, роз`яснив порядок і строк його оскарження.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.
В якості підстави для звернення з позовом позивачі зазначили, що 11.01.2022 між ТОВ «Апельмон Прайм», в якості орендаря, та ФОП Нефьодовою С.Р. і ФОП Чорненькою Л.Д., в якості орендодавців, було укладено договір оренди нежитлового приміщення ХХХХ першого поверху (літ. А-5), що розташоване за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 151/вул. Сталеварів, буд. 11, загальною площею 305,6 кв.м. Приміщення було передано ТОВ «Апельмон Прайм» 01.02.2022 за актом приймання-передачі. Відповідно до положень пункту 7.1 Договору оренди - строк його дії складає 10 років та починає обчислюватися з дати підписання сторонами, відповідно до розділу 3 цього Договору, Акту приймання-передачі об?єкту оренди, тобто до 01.02.2032.
Рішенням господарського суду Запорізької області від 27.01.2025 по справі №908/2471/24, яке залишено в силі постановою Верховного Суду від 29.04.2026, розірваноДоговір оренди та постановлено виселити ТОВ «Апельмон Прайм» з орендованого приміщення (рішення суду набрало законної сили 29.04.2026). При цьому, судом установлено, що в приміщеннях 1,2,4,5 закладені віконні отвори, які відносяться до несучих та огороджуючих конструкцій, що не було погоджено з орендодавцями у листі № 649 від 01 лютого 2022 року та не зображено на плані приміщення, який наданий відповідачем до відзиву, і це було суттєвим порушенням умов договору, що призвело до його розірвання у судовому порядку.
Позивачі стверджують, що на теперішній час орендоване приміщення не приведено відповідачем у стан, в якому воно було одержано, з урахуванням нормального зносу або у стан, який було обумовлено в договорі, та посилаючи на частини 1, 2 ст.785 ЦК України зазначають, що мають право вимагати від відповідача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за найм речі за час прострочення. За розрахунком позивачів, неустойка в розмірі подвійної орендної плати утравні 2026 року на кожного з позивачів складає 89 024,34 грн. З урахуванням сплаченого відповідачем гарантійного платежу в розмір 31 000 грн, розмір неустойки в травні 2026 року складає 58 024,34 грн кожному з позивачів.
07.07.2026 до суду від відповідача надійшов відзив (вх. №14697/0-08/26, документ сформований в системі Електронний суд 06.07.2026), в якому останній визнав позовні вимоги про стягнення неустойки в розмірі подвійної плати за користування об`єктом оренди за період з 01.05.2026 по 25.05.2026. За розрахунком відповідача, ураховуючи сплачений на користь позивачів гарантійний платіж, за вказаний період сума неустойки складає 40793,82 грн на користь кожного з позивачів.
В частині заявленої до стягнення суми неустойки в сумі 34461,04 грн, тобто по 17230,52 грн на користь кожного з позивачів, відповідач заперечив. Просив відмовити у задоволенні позову в цій частині. 
Заперечуючи проти позову в цій частині відповідач зазначив, що після набрання законної сили судовим рішенням у справі №908/2471/24 про виселення ТОВ «Апельмон Прайм», відповідач втратив будь-які права на Об`єкт оренди та не мав правових підстав вчиняти щодо нього будь-які дії (у тому числі роботи з перепланування чи «відновлення»), окрім звільнення та повернення приміщення. Вважає, що зі змісту вказаних судових рішень вбачається, що єдиним обов`язком ТОВ «Апельмон Прайм» виступало звільнення приміщення. Стверджує, що 25.05.2026 Відповідач добровільно виконав рішеннясуду у справі № 908/2471/24, фактично повернув Об`єкт оренди, звільнивши його від майна та персоналу, склавши акти й направивши Позивачам примірники актів і ключі, тобто вчинив усі необхідні дії для передачі приміщення. Втім, Позивачі ухилилися від прийняття приміщення та підписання акта. 
Уважає, що для застосування неустойки за ч. 2 ст. 785 ЦК України необхідна вина (умисел) наймача у неповерненні речі, яка у Відповідача відсутня, а з 25.05.2026 підстави для її нарахування відпали, оскільки приміщення повернуто. При цьому відповідач вважає поведінку позивачів суперечливою, оскільки вони звернувшись до суду з позовом про виселення, одночасно відмовляються прийняти звільнене приміщення. Зазначене, на переконання відповідача, також свідчить про недобросовісну поведінку позивачів, оскільки такі дії та вимоги спрямовані не на повернення приміщення, а до примушування Відповідача виконати будівельні роботи та до безпідставного одержання подвійної орендної плати.
У відповіді на відзив (вх. №15281/08-08/26 від 14.07.2026) позивачі зазначили, що судовими рішеннями по справі №908/2471/24 встановлено факт, що ТОВ «Апельмон Прайм» здійснило закладення віконних прорізів у зовнішній стіні будинку по осі «Б» орендованого приміщення без погодження з орендодавцями. Втім, намагання відповідача здійснити повернення орендованого приміщення орендодавцям, після припинення дії договору оренди внаслідок його розірвання судом, не у стані, в якому це приміщення було одержано, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі, є неналежним виконанням відповідачем обов`язку за ч.1 ст. 785 ЦК України з повернення орендованого приміщення у певному стані, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 785 ЦК України.
Вважають, що непогодження відповідачем перепланування несучих конструкцій орендованого приміщення, а після припинення дії договору оренди - намагання повернути орендоване приміщення не у неналежному стані, є недобросовісною поведінкою та такою, що не відповідає вимогам положень ч.1 ст. 785 ЦК України. При цьому, неналежне виконання відповідачем обов`язку з повернення орендованого приміщенні, у передбаченому ч.1 ст. 785 ЦК України стані, породжує у позивачів правову можливість застосування до ТОВ «Апельмон Прайм» положень ч. 2 ст. 785 ЦК України. 
За змістом заперечення (на відповідь на відзив) відповідач акцентує увагу, що ним виконується остаточне судове рішення, яке набрало законної сили. Рішенням суду про виселення на Відповідача покладено обов`язок звільнити приміщення, і це є обов`язком із виконання судового рішення, а не договірним обов`язком орендаря за ч. 1 ст. 785 ЦК України. Зазначає, що жодних додаткових умов (відновлення прорізів, розроблення документації, отримання дозволів тощо) резолютивна частина рішення про виселення не встановлює, а Відповідач не вправі ухилятися від виконання рішення суду чи доповнювати його зміст власним тлумаченням. Вважає, що з моменту фактичного виселення Відповідача орендні правовідносини між сторонами припинилися остаточно, і норми, що регулюють повернення майна в межах оренди, до Відповідача більше не застосовуються. Після фактичного виселення Відповідач фізично та юридично позбавлений можливості вчиняти будь-які дії щодо Об`єкта оренди, оскільки втратив право володіння ним і доступ до нього. У Відповідача не може виникнути й обов`язку повторно «повернути» те, що ним уже звільнено, оскільки рішення про виселення виконано відповідачем 25.05.2026. Невиконання Відповідачем рішення суду про виселення потягло б за собою юридичну відповідальність - від накладення штрафу в порядку виконавчого провадження до кримінальної відповідальності за ст. 382 КК України. Отже, визначальним вважає факт виконання рішення суду, а не позицію Позивачів щодо прийняття приміщення.
Відповідач також зауважує, що судовими рішеннями у справі № 908/2471/24 не констатовано факту спричинення погіршення стану Об`єкта оренди, жодні висновки в цій частині відсутні.
Позивачі надіслали до суду додаткові пояснення у справі (вх. №15909/08-08/26 від 21.07.2026, вх. №17300/08-08/26 від 10.08.2026), за змістом яких наполягали, що виконання рішення про виселення та виконання орендарем договірного обов`язку є різними і незалежними правовідносинами. Наголосили, що у позивачів виникає обов`язок щодо прийняття приміщення лише у випадку його повернення у стані, який був обумовлений у договорі. Відтак, позивачі «законно очікували», що приміщення буде їм повернуте саме в належному стані, який обумовлений договором.
17.08.2026 від відповідача до суду надійшли письмові пояснення (вх. №17831/08-08/26), в яких ТОВ «АПЕЛЬМОН ПРАЙМ» вважає, що позивачі неправомірно розмежовують поняття «виселення» та «передання (повернення) приміщення». Відповідач зауважив, що після виселення він не вправі вчиняти щодо приміщення будь-які дії, зокрема, виконувати будівельні роботи. Виконання рішення про виселення є безумовним, не залежить від волі позивачів. Непідписання позивачами акта не спростовує факту виконання відповідачем рішення про виселення.
Під час розгляду справи по суті представник позивачів підтримав позов з підстав, зазначених у ньому, відповіді на відзив, письмових поясненнях, просив позов задовольнити.
Представники відповідача визнали позов в частині стягнення неустойки в сумі 40793,82 грн на користь кожного з позивачів. В іншій частині проти позову заперечили з підстав, наведених у відзиві, запереченні та письмових поясненнях.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
11 січня 2022 року між громадянкою Нефьодовою Світланою Ростиславівною, громадянкою Чорненькою Ларисою Дмитрівною (орендодавці) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Апельмон Прайм» (орендар) укладений договір оренди нежитлового приміщення, відповідно до предмету якого орендодавці зобов`язуються передати, а орендар зобов`язується прийняти в строкове платне користування належні орендодавцям приміщення ХХХХ першого поверху ( літера А-5), що розташоване за адресою: місто Запоріжжя, проспект Соборний , будинок 151 / вулиця Сталеварів, будинок 11. Загальна площа об`єкту оренди становить 305,6 кв. м.
За умовами розділу 3 договору , передача - приймання об`єкта оренди у користування здійснюється сторонами на підставі акту приймання - передачі, який є невід`ємною частиною договору. В акті приймання - передачі зазначається технічних стан об`єкту оренди та інженерне устаткування, що знаходиться у об`єкті оренди на момент його передачі у користування. Об`єкт оренди вважається переданим у користування Орендарю з дати підписання сторонами Акту приймання-передачі.
У розділі 4 договору в редакції договору про внесення змін до договору оренди нежитлового приміщення від 30.03.2023 сторони погодили порядок розрахунку орендної плати за користування приміщенням. Так, згідно з пунктом 4.1 договору, розмір орендної плати з 01 лютого 2023 року становить 71 300,00 грн. Починаючи з 01 січня 2024 орендна плата підлягає щорічному коригуванню в сторону зростання (кожний календарний рік, з врахуванням офіційного індексу інфляції, розрахованого за попередній календарний рік, на підставі індексів інфляції, визначених центральним органом виконавчої влади з питань статистики).
У розділі 4А Договору «Ремонтні роботи та поліпшення» орендодавці погоджуються, що орендар за власний кошт має проводити поточний ремонт, вдосконалювати та іншим чином переробляти об`єкт оренди для цілей оренди ( ремонтні роботи). Орендодавці зобов`язані забезпечити орендареві, його персоналу та підрядникам право безперешкодного доступу до будівлі та об`єкту оренди для здійснення таких ремонтних робіт. При цьому будь - які ремонтні роботи, пов`язані зі зміною несучих конструкцій, зміною фасаду будівлі, де розташований об`єкт оренди, зміною схем опалення, водопостачання та газопостачання (у разі наявності) об`єкта оренди, що здійснюються орендарем, потребують попередньої письмової згоди з боку орендодавців, і у такій згоді не може бути безпідставно відмовлено.
Орендар, за умовами договору, зобов`язується до початку проведення ремонтних робіт погодити з орендодавцями їх перелік та вартість у письмовій формі.
Пунктом 5.1.5 передбачено обов`язок орендаря після закінчення строку дії цього договору, а також у випадку його довгострокового розірвання / припинення повернути орендодавцям об`єкт оренди у стані який існував на момент передачі об`єкта оренди в орендне користування за актом приймання - передачі, з урахуванням його природного зносу внаслідок діяльності орендаря, а у разі поліпшення об`єкту оренди - у відповідному стані з урахуванням здійснених поліпшень.
Пунктом 5.2.6 закріплено, що орендар має право здійснювати перепланування, реконструкцію об`єкта оренди за умови отримання згоди орендодавців згідно розділу 4А цього договору.
Строк договору оренди за цим договором становить 10 років та починає обчислюватися з дати підписання сторонами, відповідно до розділу 3 цього договору, Акту приймання-передачі Об`єкту оренди (п. 7.1 договору).
01 лютого 2022 року сторонами за договором оренди нежитлового приміщення від 11 січня 2022 року складений акт приймання - передачі на підтвердження того, що у відповідності до умов, вказаних у договорі оренди нежитлового приміщення від 11 січня 2022 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Кукурудз Т.Ю., реєстровий номер 65, орендодавці передали, а орендар прийняв в тимчасове платне користування: нежитлове приміщення ХХХХ першого поверху літера А-5, розташованого за адресою: місто Запоріжжя, проспект Соборний, будинок 151 / вулиця Сталеварів, будинок 11 загальною площею - 305,6 кв.м.
За актом приймання - передачі приміщення передається в стані «як є», що відповідає умовам договору та буде приданим для використання після проведення орендарем оздоблювальних і інших робіт (до акту приймання - передачі додані фотознімки, які фіксують стан об`єкта оренди).
27.01.2025 Господарським судом Запорізької області було ухвалено рішення у справі №908/2471/24 за позовом Фізичної особи - підприємця Нефьодової Світлани Ростиславівни, Фізичної особи - підприємця Чорненької Лариси Дмитрівни до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Апельмон Прайм» про розірвання договору оренди нежитлового приміщення та виселення.
Суд вирішив позовні вимоги задовольнити. Розірвати договір оренди нежитлового приміщення від 11.01.2022 року, укладений між Фізичною особою - підприємцем Нефьодовою Світланою Ростиславівною, Фізичною особою - підприємцем Чорненькою Ларисою Дмитрівною та Товариством з обмеженою відповідальністю «Апельмон Прайм», посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Кукурудз Т.Ю. Виселити Товариство з обмеженою відповідальністю «Апельмон Прайм» з нежитлового приміщення ХХХХ першого поверху (літера А-5), що розташоване за адресою: місто Запоріжжя, проспект Соборний, будинок 151 / вулиця Сталеварів, будинок 11, загальною площею 305,6 квадратних метрів. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Постановою Верховного Суду від 29.04.2026 рішення Господарського суду Запорізької області від 27.01.2025 у справі №908/2471/24 залишено в силі.
Статтею 75 Господарського процесуального кодексу України передбачено підстави звільнення від доказування. Зокрема, господарським процесуальним законодавством визначено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (частина 3 ст. 75 ГПК України).
Преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набуло законної сили, в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, адже їх істину вже встановлено у рішенні чи вироку, і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами. Вказану правову позицію висловлено Верховним Судом у постанові від 23.05.2018 у справі №910/9823/17.
Не потребують доказування преюдиціальні обставини, тобто встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, - при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. При цьому не має значення, в якому саме процесуальному статусі виступали відповідні особи у таких інших справах - позивачів, відповідачів, третіх осіб тощо. Преюдиціальне значення процесуальним законом надається саме обставинам, встановленим судовими рішеннями (в тому числі в їх мотивувальних частинах), а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом.
Оскільки рішення господарського суду Запорізької області від 27.01.2025 року та Постанова Верховного Суду від 29.04.2026 у справі №908/2471/24 набрали законної сили, такі судові рішення мають преюдиціальне значення, а встановлені в них факти повторного доведення не потребують.
Так, рішенням господарського суду Запорізької області від 27.01.2025 встановлено, що листом від 01 лютого 2022 року № 649 на адресу орендодавців ТОВ «Апельмон Прайм» повідомило, що на виконання умов договору оренди нежитлового приміщення від 11.01.2022 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Кукурудз Т.Ю., реєстровий номер 65, згідно пункту 5.2.5 просить погодити здійснення монтажу перегородок (без порушення несучих стін), ремонт об`єкту оренди, монтаж інженерних систем на його території ( додаток: план приміщення, візуалізація фасаду).
На листі № 649 від 01 лютого 2022 року стоїть відмітка «Не заперечую» та підписи ФОП Нефьодової С.Р. і Чорненької Л.Д.
Судом встановлено, що пункт 5.2.5 договору оренди нежитлового приміщення від 11.01.2022 року не врегульовує питання надання погодження орендодавцями здійснення орендарем монтажу перегородок (без порушення несучих стін), ремонт об`єкту оренди, монтаж інженерних систем на його території.
За висновком експерта № 02-09-2024-2 від 02.09.2024 року, який складений судовим експертом Тернових Валентином Анатолійовичем, відповідно до наданих на дослідження матеріалів та результатів візуально - інструментального дослідження з урахуванням вимог нормативних документів у галузі будівництва України, роботи, які виконані на об`єкті, а саме у нежитловому приміщенні ХХХХ першого поверху (літера А-5), що розташоване за адресою: місто Запоріжжя проспект Соборний, будинок 151 / вулиця Сталеварів, будинок 11 виконані ремонтно - будівельні роботи станом на 02.08.2024 року з урахуванням даних технічного паспорту, виготовленого станом на 01.02.2022 року ТОВ «Центр надання послуг» за наведеними характеристиками та поняттями відносяться до Реконструкції.
Реконструкція являє собою перебудову введеного в експлуатацію в установленому порядку об`єкту будівництва, що передбачає зміну його геометричних розмірів та/або функціонального призначення, внаслідок чого відбувається зміна основних техніко - економічних показників. Реконструкція передбачає повне або часткове збереження елементів несучих і огороджувальних конструкцій та призупинення на час виконання робіт експлуатації об`єкту в цілому або його частини ( за умови автономності).
На сторінці 8 експертного дослідження зазначено, що проведеним оглядом об`єкта встановлено, що в приміщеннях №№ 1,2,4,5 закладені віконні отвори, які відносяться до несучих та огороджуючих конструкцій, та у приміщенні № 2 встановлена додаткова перегородка.
Проаналізувавши зміст договору оренди нежитлового приміщення від 11 січня 2022 року, акту приймання - передачі об`єкту оренди від 01 лютого 2022 року з фотоматеріалами об`єкту оренди у стані, в якому перебувало приміщення і передавалось станом на 01.02.2022 року, листа орендаря № 649 від 01 лютого 2022 року щодо погодження орендодавцями виконання робіт на об`єкті оренди, технічний паспорт виготовлений станом на 01.02.2022 року, листи КП «Градпроект» № 291/2 від 29.03.2024 року та від 15.05.2024 року № 443, лист № 25 від 16.04.2024 року ТОВ «Апельмон Прайм», експертне дослідження № 02-09-2024-2 від 02.09.2024 року з фотоматеріалами, господарський суд при розгляді справи №908/2741/24 дійшов висновку про порушення відповідачем (орендар) вимог договору оренди нежитлового приміщення від 11 січня 2022 року в частині пунктів 4А.1, 4А.2, 5.1.3, 5.2.6.
Листом від 01 лютого 2022 року № 649 орендар отримав погодження орендодавців на здійснення монтажу перегородок (без порушення несучих стін), ремонт об`єкту оренди, монтаж інженерних систем на його території, додавши до відзиву додаток до листа № 649 від 01.02.2022 року план приміщення.
При цьому, як було встановлено судом, в приміщеннях 1,2,4,5 закладені віконні отвори, які відносяться до несучих та огороджуючих конструкцій, що не було погоджено з орендодавцями у листі № 649 від 01 лютого 2022 року та не зображено на плані приміщення.
Крім того, відповідно до вимог пункту 4А.2 договору оренди нежитлового приміщення від 11 січня 2022 року, орендарем до початку проведення ремонтних робіт не погоджено з орендодавцями їх перелік та вартість у письмовій формі.
З урахуванням встановлених обставин господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги про розірвання договору оренди нежитлового приміщення від 11.01.2022 року, укладеного між Фізичною особою - підприємцем Нефьодовою Світланою Ростиславівною, Фізичною особою - підприємцем Чорненькою Ларисою Дмитрівною та Товариством з обмеженою відповідальністю «Апельмон Прайм», посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Кукурудз Т.Ю., підлягають задоволенню. Суд також дійшов висновку, що враховуючи необхідність забезпечення ефективного захисту прав позивачів, позовні вимоги про виселення Товариства з обмеженою відповідальністю «Апельмон Прайм» з нежитлового приміщення ХХХХ першого поверху (літера А-5), що розташоване за адресою: місто Запоріжжя, проспект Соборний, будинок 151 / вулиця Сталеварів, будинок 11, загальною площею 305,6 квадратних метрів, слід задовольнити.
03.06.2026 року було видано накази на виконання рішення Господарського суду Запорізької області 27.01.2025 та постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 29.04.2026 у справі № 908/2471/24.
01.05.2026 позивачі звернулись до відповідача з Повідомленням про необхідність приведення ТОВ «Апельмон Прайм» орендованого приміщення у належний стан та його повернення орендодавцям. Позивачі зазначили, що для правової можливості прийняти орендодавцями у ТОВ «Апельмон Прайм» орендоване приміщення за актом приймання-передачі, останньому необхідно відновити віконні прорізи і для цього: отримати розрахунок за несучою здатністю, стійкістю, тріщиностійкістю та деформативністю усіх несучих конструкцій і будинку в цілому, що передбачено пунктом13.10 ДБН В.2.2-15:2019 «ЖИТЛОВІ БУДИНКИ Основні положення», 2) розробити проектну документацію, що передбачено положеннями ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» та ст. 31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»; 3) з урахуванням того, що житловий будинок за адресою: проспект Соборний (колишній Леніна), 151 у Запоріжжі - це пам?ятка архітектури та містобудування місцевого значення (наказ Мінкультури від 27.11.2014 № 1053, охоронний № 4458/2-3п), то для виконання будівельних робіт ТОВ «Апельмон Прайм» необхідно отримання, згідно положень п.13 ч.1 ст. 6 Закону України «Про охорону культурної спадщини», від Запорізької облдержадміністрацій дозвіл на проведення робіт на пам?ятці місцевого значення; 4) подати повідомлення про початок виконання будівельних робіт, згідно положень ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»; 5) виконати будівельні роботи; 6) подати декларацію про готовність об?єкта до експлуатації, згідно положень ст. 39Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».
Листом від 05.05.2026 вих. №3009 відповідач надав відповідь на звернення позивачів від 01.05.2026, в якому зазначив, що рішенням Господарського суду Запорізької області від 27.01.2025 у справі №908/2471/24 вирішено виключно питання розірвання договору оренди та виселення ТОВ «АПЕЛЬМОН ПРАЙМ» з орендованого приміщення. Після фактичного звільнення приміщення орендарем його власники мають право самостійно та на власний розсуд, без участі ТОВ «Апельмон Прайм», звертатися до буд-яких органів, експертів або третіх осіб для оформлення документів, отримання дозволів чи виконання будівельних робіт. Відповідач запропонував здійснити передачу приміщення 25.05.2026 об 11:00. 
07.05.2026 позивачі скерували відповідачеві лист «Щодо прийняття об`єкту оренди», яким повідомили відповідача про обов`язок негайно повернути наймодавцеві приміщення за актом приймання-передачі у стані, в якому воно було одержано, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Зауважили, що без проведення ТОВ «Апельмон Прайм» відновлювальних будівельних робіт, із дотриманням містобудівного законодавства, орендодавці не можуть прийняти об?єкт оренди за актом приймання-передачі.
ТОВ «Апельмон Прайм» листом від 15.05.2026 вих. № 3016 повідомило, що має намір звільнити приміщення та пред`явити його до передачі 25 травня 2026 року об 11:00. З цього моменту фактичне користування приміщенням з боку ТОВ «АПЕЛЬМОН ПРАЙМ» припиниться, а обов`язок з повернення буде виконаний.
25.05.2026 представником ТОВ «АПЕЛЬМОН ПРАЙМ» в односторонньому порядку був підписаний акт приймання-передачі (повернення) за договором оренди нежитлового приміщення від 11 січня 2022 року за р.№65 на підтвердження того, що Орендар повернув з тимчасового платного користування нежитлове приміщення ХХХХ першого поверху літ. А-5, що розташоване за адресою: місто Запоріжжя, проспект Соборний, будинок 151 / вулиця Сталеварів, будинок 11. Загальна площа об`єкту оренди становить - 305,6 кв. м.
Цієї ж дати представниками ТОВ «АПЕЛЬМОН ПРАЙМ» був підписаний Односторонній акт повернення (передачі) об`єкту оренди за Договором оренди нежитлового приміщення від 11 січня 2022 року за р. №65. Відповідач за текстом акту зазначив, що такий акт складено останнім у зв`язку з відмовою ФОП Нефьодової Світлани Ростиславівни та ФОП Чорненької Лариси Дмитрівни підписати двосторонній акт приймання-передачі (повернення) орендованого приміщення. Орендар підтвердив цим актом, що 25 травня 2026 року об 11 годині 00 хвилин Приміщення - нежитлове приміщення ХХХХ першого поверху літ. А-5, що розташоване за адресою: місто Запоріжжя, проспект Соборний, будинок 151 / вулиця Сталеварів, будинок 11, загальною площею 305,6 кв. м. фактично звільнено від майна та персоналу Орендаря. Додатками до таких актів є фото приміщення та ключів.
25.05.2026 відповідач направив на адресу ФОП Нефьодової С.Р. акт приймання-передачі від 25.05.2026, односторонній акт від 25.05.2026 та ключі від приміщення. На адресу ФОП Чорненької Л.Д. відповідач 25.05.2026 направив акт приймання-передачі від 25.05.2026, односторонній акт від 25.05.2026.
Листом від 26.05.2026 №3025 ТОВ «АПЕЛЬМОН ПРАЙМ» повідомило позивачів про звільнення приміщення, складення одностороннього акту на підтвердження факту звільнення та повернення приміщення, направлення таких актів та ключів від об`єкта оренди позивачам засобами поштового зв`язку.
Листом від 03.06.2026 позивачі надіслали відповідачеві лист «Про надання відповіді щодо складання одностороннього акту повернення приміщення», в якому зазначили, що як вбачається з фотографій до одностороннього акту, ТОВ «АПЕЛЬМОН ПРАЙМ» не було здійснено відновлення віконних прорізів у зовнішній стіні будинку по осі «Б» орендованого приміщення. Просили відповідача здійснити дії щодо відновлення віконних прорізів, та зауважили, що після цього буде підписаний акт приймання-передачі (повернення) приміщення.
ТОВ «АПЕЛЬМОН ПРАЙМ» у відповідь повідомило (лист від 03.07.2026 вих. №3038), що складання актів приймання-передачі не є обов`язковою умовою виконання рішення суду про виселення. Рішення суду є виконаним з моменту фактичного звільнення приміщення - 25.05.2026.
Матеріали справи не містять доказів виконання відповідачем робіт щодо приведення віконних отворів в приміщеннях №№ 1,2,4,5 у стан, який існував до проведення відповідачем реконструкції - закладення таких віконних отворів, які відносяться до несучих та огороджуючих конструкцій, що не було погоджено з орендодавцями, та рішенням Господарського суду Запорізької області у справі №908/2471/24 визнано порушенням умов договору оренди нежитлового приміщення від 11.01.2022 і стало підставою для його розірвання.
Згідно з наявними в матеріалах справи платіжними інструкціями, відповідач 17.01.2022 сплатив на користь ФОП Нефьодової С.Р. та ФОП Чорненької Л.Д. гарантійний платіж за оренду частки приміщення по 31000,00 грн.
10.04.2026 відповідач сплатив орендну плату по договору оренди нежитлового приміщення від 11.01.2022 за квітень 2026 року на користь ФОП Нефьодової С.Р. в сумі 44512,17 грн (платіжна інструкція від 10.04.2026 №93926) та на користь ФОП Чорненької Л.Д. в сумі 44512,17 грн (платіжна інструкція від 10.04.2026 №94015).

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.
Статтями 15,16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства; кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
З положень ст. 509 ЦК України вбачається, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Спір у цій справі є господарським, стосується правовідносин сторін, що виникли у зв`язку з розірванням договору оренди нежитлового приміщення від 11.01.2022.
Як установлено судом, 11 січня 2022 року між Нефьодовою Світланою Ростиславівною, Чорненькою Ларисою Дмитрівною (орендодавці) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Апельмон Прайм» (орендар) укладений договір оренди нежитлового приміщення, відповідно до предмету якого орендодавці зобов`язуються передати, а орендар зобов`язується прийняти в строкове платне користування належні орендодавцям приміщення ХХХХ першого поверху (літера А-5), що розташоване за адресою: місто Запоріжжя, проспект Соборний , будинок 151 / вулиця Сталеварів, будинок 11, загальною площею 305,6 кв. м.
Відповідно до частини 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк.
Згідно ч. 1 ст. 763 ЦК України договір найму укладається на строк, встановлений договором.
Рішенням господарського суду Запорізької області від 27.01.2024 у справі №908/2741/24 договір оренди нежитлового приміщення від 11.01.2022 року, укладений між Фізичною особою - підприємцем Нефьодовою Світланою Ростиславівною, Фізичною особою - підприємцем Чорненькою Ларисою Дмитрівною та Товариством з обмеженою відповідальністю «Апельмон Прайм», розірвано. Суд ухвалив виселити Товариство з обмеженою відповідальністю «Апельмон Прайм» з нежитлового приміщення ХХХХ першого поверху (літера А-5), що розташоване за адресою: місто Запоріжжя, проспект Соборний, будинок 151 / вулиця Сталеварів, будинок 11.
За приписами ч. ч. 1, 2 ст. 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за найм речі за час прострочення.
За змістом наведених норм, договір є підставою виникнення права наймача (орендаря) користуватися орендованим майном упродовж строку дії Договору зі сплатою наймодавцю (орендодавцю) орендної плати, погодженої умовами Договору; а припинення Договору є підставою виникнення обов`язку наймача негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в Договорі.
Користування майном за Договором є правомірним, якщо воно відповідає умовам укладеного Договору та положенням чинного законодавства, які регулюють такі правовідносини з урахуванням особливостей предмета найму та суб`єктів договірних правовідносин.
Відносини найму (оренди) у разі неправомірного користування майном можуть регулюватися умовами Договору, що визначають наслідки неправомірного користування майном, та нормами законодавства, які застосовуються до осіб, які порушили зобов`язання у сфері орендних відносин.
Після розірвання Договору невиконання чи неналежне виконання обов`язку з негайного повернення речі свідчить про неправомірне користування майном, яке було передане в найм (оренду). Тому права та обов`язки наймодавця і наймача, що перебували у сфері регулятивних правовідносин, переходять у сферу охоронних правовідносин та охоплюються правовим регулюванням за частиною другою статті 785 ЦК України, яка регламентує наслідки невиконання майнового обов`язку щодо негайного повернення речі наймодавцеві.
З огляду на викладене, у відповідача виник обов`язок виконати судові рішення у справі №908/2741/24, які набрали законної сили 29.04.2026. 
Судом установлено, що відповідач на виконання рішення господарського суду Запорізької області від 27.01.2025 та Постанови Верховного Суду від 29.04.2026 у справі №908/2471/24 звільнив приміщення від речей та персоналу 25.05.2026, що зафіксував у односторонньому акті приймання-передачі (повернення) від 25.05.2026, повідомив про це позивачів та засобами поштового зв`язку повернув ключі від приміщення.
Звільнення приміщення від майна відповідача та персоналу не заперечується позивачами. Втім, останні наполягають на поверненні їм приміщення за актом приймання-передачі (повернення) в стані, в якому воно було одержане, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.
Оскільки станом на 01.05.2026 відповідач не виселився з орендованого приміщення, не передав його позивачам за актом приймання-передачі, зобов`язання повернути приміщення за рішенням суду у справі №908/2741/24 не було виконане. 
Ураховуючи наведене суд дійшов висновку, що з 01.05.2026 по 25.05.2026 тривало прострочення ТОВ «АПЕЛЬМОН ПРАЙМ» його зобов`язання із повернення об`єкта оренди. Отже, наявні підстави для нарахування неустойки у розмірі подвійної плати за оренду приміщення за час прострочення згідно з ч. 2 ст. 785 ЦК України у період з 01.05.2026 по 25.05.2026 у сумі 40 793,82 грн на користь ФОП Нефьодової С.Р. та 40793,82 грн на користь ФОП Чорненької Л.Д.
Суд, здійснюючи розрахунок суми неустойки, що підлягає стягненню з відповідача ураховує, що сума орендної плати за один місяць у 2026 році за умовами договору складає 89 024,34 грн, по 44 512,17 грн кожному з позивачів. Сума орендної плати за період з 01.05.2026 по 25.05.2026 складає 71 793,82 грн (89024,34 / 31 х 25), по 35 896,91 грн кожному з позивачів, а з урахуванням подвійної ставки - по 71 793,82 грн. При цьому судом установлено, що відповідач сплатив суму гарантійного платежу на користь кожного з позивачів по 31000,00 грн. Відтак, сума до сплати за період з 01.05.2026 по 25.05.2026 з вирахуванням сплаченого гарантійного платежу складає 40 793,82 грн на користь ФОП Нефьодової С.Р. та 40793,82 грн на користь ФОП Чорненької Л.Д. 
У відзиві на позов ТОВ «АПЕЛЬМОН ПРАЙМ» визнав позовні вимоги в частині стягнення неустойки за період з 01.05.2026 по 25.05.2026 у загальному розмірі 81587,64 грн, по 40793,82 грн на користь кожного з позивачів.
Відповідно ч. 2 ст. 46 ГПК України, крім прав та обов`язків, визначених устатті 42 цього Кодексу, відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу.
З положень ч. 4 ст. 191 ГПК України вбачається, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Відзив, в якому зазначено про визнання позову в сумі 81587,64 грн підписано представником відповідача адвокатом Залізняком І.І., який діє на підставі Ордеру на надання правничої допомоги серії АІ №2004619 від 19.09.2025. В ордері зазначено, що договором про надання правничої допомоги повноваження адвоката не обмежуються.
Суд уважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права та інтереси інших осіб. Представник відповідача, підписавши відзив, в якому зазначено про визнання позову, має повноваження на вчинення цих дій і його дії не суперечать інтересам ТОВ «АПЕЛЬМОН ПРАЙМ». З урахуванням наведеного, суд на підставі ч. 2 ст. 46, ст. 191, ч. 6 ст.236 ГПК України дійшов висновку про можливість прийняття визнання позову відповідачем, а саме про стягнення суми 81587,64 грн, по 40793,82 грн на користь кожного з позивачів.
Щодо позовних вимог про стягнення неустойки у сумі 34 461,04 грн, тобто по 17 230,52 грн на користь кожного з Позивачів, суд зазначає таке.
Верховний Суд у постанові від 19.07.2023 у справі №924/746/22 зазначив, що невиконання наймачем передбаченого частиною 1 статті 785 ЦК України обов`язку щодо негайного повернення наймодавцеві речі (у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі) у разі припинення договору є порушенням умов договору, що породжує у наймодавця право на застосування до наймача відповідно до частини 2 статті 785 ЦК України такої форми майнової відповідальності як неустойка у розмірі подвійної плати за найм речі за час прострочення.
Неустойка за частиною 2 статті 785 ЦК України має спеціальний правовий режим, який обумовлений тим, що зобов`язання наймача (орендаря) з повернення об`єкта оренди є майновим і виникає після закінчення дії договору. Наймодавець (орендодавець) у цьому випадку позбавлений можливості застосовувати щодо недобросовісного наймача інші ефективні засоби впливу задля виконання відповідного зобов`язання, окрім як використання права на стягнення неустойки в розмірі подвійної плати за користування орендованим майном.
Однак, спір у даній справі виник не через сам факт неповернення відповідачем об`єкта оренди, з якого останній виселився на виконання судових рішень у справі №908/2741/24, звільнивши об`єкт оренди від майна та персоналу 25.05.2026, а саме через неприведення приміщення у стан, в якому воно було одержано з урахуванням нормального зносу, або у стан, який було обумовлено в договорі.
До предмета доказування при вирішенні спорів щодо стягнення неустойки в порядку частини 2 статті 785 ЦК як подвійної плати за користування орендованим майном після спливу строку дії договору оренди входять обставини, пов`язані з невжиттям орендарем належних заходів щодо повернення орендодавцю об`єкта оренди за наслідком припинення орендних правовідносин, за відсутності умов, які би перешкоджали орендарю вчасно повернути майно орендодавцю у визначений договором оренди строк; умисним ухиленням орендаря від обов`язку щодо повернення орендодавцю об`єкта оренди; утриманням орендованого майна у володінні орендаря та перешкоджанням орендарем у доступі орендодавця до належного йому об`єкта оренди; відсутністю з боку орендодавця бездіяльності та невчиненням ним дій, спрямованих на ухилення від обов`язку прийняти орендоване майно від орендаря та оформити повернення наймачем орендованого майна.
Обставини вчинення орендарем дій з повернення орендованого майна та відсутність у нього умислу на ухилення від повернення об`єкта оренди виключають можливість застосування орендодавцем до орендаря відповідальності у вигляді неустойки в порядку частини 2 статті 785 ЦК України.
Господарський суд ураховує, що рішенням господарського суду про виселення на Відповідача покладено обов`язок звільнити приміщення.
Згідно зі статтею 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Умисне невиконання судового рішення тягне за собою юридичну відповідальність. 
Згідно з частиною 3 ст. 66 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виселення полягає у звільненні приміщення, зазначеного у виконавчому документі, від боржника, його майна, домашніх тварин та у забороні боржнику користуватися цим приміщенням. 
Відтак, виселення відповідача в судовому порядку, ініційоване позивачами, полягає у поверненні приміщення з володіння орендаря шляхом звільнення приміщення від майна відповідача та осіб, що перебували у ньому, відтак не потребує підписання орендодавцем відповідного акту приймання-передачі (повернення).
Суд погоджується з доводами представника позивачів, що наявність судового рішення про виселення не свідчить про відсутність обов`язку у відповідача привести орендоване майно у стан, в якому воно було одержане, з урахуванням нормального знову, або у стан, який було обумовлено в договорі.
Втім, оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок, судам необхідно виходити із його ефективності, а це означає, що вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечувати поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.
Подібний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 11.02.2020 у справі №923/364/19 та від 16.06.2020 у справі № 904/1221/19.
Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (подібні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі №338/180/17, від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16, від 30.01.2019 у справі №569/17272/15-ц, від 11.09.2019 у справі №487/10132/14-ц, від 16.06.2020 у справі №145/2047/16-ц, від 15.09.2020 у справі № 469/1044/17).
Неправильно обраний спосіб захисту зумовлює прийняття рішення про відмову в задоволенні позову незалежно від інших встановлених судом обставин (постанови Великої Палати Верховного Суду від 29.09.2020 у справі № 378/596/16-ц, від 15.09.2022 у справі № 910/12525/20).
Стягнення неустойки за неповернення майна є спеціальним законним способом захисту прав кредитора (наймодавця), що покликаний покрити майнові втрати орендодавця через неможливість розпоряджатися річчю та спонукає орендаря повернути майно.
З огляду на обставини даної справи, позивачі звертаючись до суду з позовом про розірвання договору, похідною вимогою визначили вимогу про виселення ТОВ «АПЕЛЬМОН ПРАЙМ» з об`єкта оренди. Рішення суду про виселення було добровільно виконано позивачем, приміщення звільнено від речей та майна відповідача, ключі від приміщення передано позивачам. Отже, позивачі не позбавлені можливості з 25.05.2026 розпоряджатися належним їм нерухомим майном. З 29.04.2026, тобто з моменту ухвалення Верховним Судом постанови у справі №908/2471/24, відповідач не має законних підстав перебувати у приміщенні та/або проводити ремонтні роботи, які вимагають здійснити позивачі з розробленням проектної документації, розрахунками несучої здатності, отриманням дозволів тощо.
На підставі наведеного, вимоги Позивачів щодо приведення приміщення у попередній стан, з урахуванням нормального зносу або у стан, обумовлений договором, не можуть реалізовуватися у спосіб стягнення неустойки за ч. 2 ст. 785 ЦК України, оскільки її стягнення з відповідача з огляду на виселення з приміщення, не відповідатиме принципам розумності та справедливості та змінює її дійсне правове призначення. За таких обставин, на переконання суду, ураховуючи відсутність у відповідача доступу до приміщення після 25.05.2026, останній не має можливості здійснити комплекс ремонтних робіт, а стягнення неустойки, нарахованої з 26.05.2026 не може бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків у вигляді подвійної орендної плати для позивачів у період, в якому об`єкт оренди перебуває у володінні орендодавців.
Відтак, позовна вимога про стягнення неустойки за порушення обов`язку повернути орендоване приміщення з 26.05.2026 після виселення відповідача з орендованого майна, у даному випадку не є ефективним способом захисту.
Натомість, у випадку погіршення стану майна, про що стверджували позивачі під час розгляду даної справи, які сталися з вини відповідача, належним та ефективним способом захисту є пред`явлення вимоги про відшкодування завданих позивачам збитків.
З огляду на викладене, суд відмовляє у задоволенні позову в цій частині через неефективний спосіб захисту, обраний позивачами.
З урахуванням наведеного, позов задоволений судом частково.

Щодо розподілу судових витрат.
Згідно ч. 1 ст. 130 ГПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
Ураховуючи, що відповідач у поданному відзиві до початку розгляду справи по суті визнав позов про стягнення неустойки по 40793,82 грн на користь кожного з позивачів, позивачам підлягає поверненню з Державного бюджету 50% сплаченого при поданні позову судового збору у розмірі по 1169,87 грн.
Пунктом 2 частини 1 ст. 129 ГПК України визначено, що судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторонни пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
На підставі викладеного, з відповідача підлягає стягненю судовий збір, сплачений за подання позову на користь ФОП Нефьодової С.Р. в розмірі 1169,87 грн та на користь ФОП Чорненької Л.Д. в розмірі 1169,87 грн.
В іншій частині судовий збір за подання позову покладається на позивачів.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд
ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АПЕЛЬМОН ПРАЙМ» (код ЄДРПОУ 41696968, місцезнаходження: 69010, м. Запоріжжя, вул. Червона, буд. 34) на користь Фізичної особи-підприємця Нефьодової Світлани Ростиславівни (РНОКПП НОМЕР_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) неустойку в сумі 40793,82 грн (сорок тисяч сімсот дев`яносто три гривні 82 коп.), 1169,87 грн (одну тисячу сто шістдесят дев`ять гривень 87 коп.) судового збору, сплаченого за подання позову.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АПЕЛЬМОН ПРАЙМ» (код ЄДРПОУ 41696968, місцезнаходження: 69010, м. Запоріжжя, вул. Червона, буд. 34) на користь Фізичної особи-підприємця Чорненької Лариси Дмитрівни (РНОКПП НОМЕР_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 ) неустойку в сумі 40793,82 грн (сорок тисяч сімсот дев`яносто три гривні 82 коп.), 1169,87 грн (одну тисячу сто шістдесят дев`ять гривень 87 коп.) судового збору, сплаченого за подання позову.
В іншій частині позову відмовити.
Повернути з Державного бюджету України на користь Фізичної особи-підприємця Нефьодової Світлани Ростиславівни (РНОКПП НОМЕР_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) 1169,87 грн (одну тисячу сто шістдесят дев`ять гривень 87 коп.) судового збору, сплаченого при поданні позову згідно з квитанцією до платіжної інструкції про переказ готівки №0073010011 від 28.05.2026.
Повернути з Державного бюджету України на користь Фізичної особи-підприємця Чорненької Лариси Дмитрівни (РНОКПП НОМЕР_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 ) 1169,87 грн (одну тисячу сто шістдесят дев`ять гривень 87 коп.) судового збору, сплаченого при поданні позову згідно з квитанцією до платіжної інструкції про переказ готівки №0073010012 від 28.05.2026.
Після набрання рішенням законної сили видати накази.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено згідно з вимогами ст. 238 ГПК України та підписано 24.08.2026.
Рішення розміщується в Єдиному державному реєстрі судових рішень за вебадресою у мережі Інтернет за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя О.А. Федько