ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2026 року | м. Львів | Справа № 500/844/25 пров. № А/857/24911/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:
головуючого судді: Запотічного І.І.,
суддів: Шинкар Т.І., Калмикової Ю.О.,
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові справу за апеляційною скаргою Приватного підприємства "КВАРТАЛ-Л" на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 15 травня 2025 року (суддя Баб`юк П.М., ухвалене в м. Тернополі) у справі № 500/844/25 за адміністративним позовом Приватного підприємства "КВАРТАЛ-Л" Державної служби України з безпеки на транспорті, Відділу державного нагляду (контролю) у Тернопільській області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови,- 
ВСТАНОВИВ:
Приватне підприємство "Квартал" звернулося до Тернопільського окружного адміністративного суду із позовом до Відділу державного нагляду (контролю) у Тернопільській області Державної служби України з безпеки на транспорті, в якому просило визнати протиправною та скасувати постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу від 19.11.2024 №068019.
Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 15 травня 2025 року в задоволенні позову відмовлено. 
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, його оскаржив позивач- Приватне підприємство "КВАРТАЛ-Л", подавши апеляційну скаргу до Восьмого апеляційного адміністративного суду, та з наведених в ній підстав, покликаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить апеляційну скаргу задовольнити. Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 15 травня 2025 року у справі №500/844/25 скасувати. Позов Приватного підприємства "Квартал-Л" до Відділу державного нагляду (контролю) у Тернопільській області Державної служби України з безпеки на транспорті, про визнання протиправним та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу від 19.11.2024 №068019 задовольнити. Визнати протиправною та скасувати постанову про застосування адміністративно господарського штрафу від 19.11.2024 №068019.
Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу рішення суду першої інстанції вважає законним та просить залишити його без змін.
Оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження, колегія суддів, керуючись п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, відзив, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції — без змін, з наступних підстав.
Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, що посадовими особами Відділу державного нагляду (контролю) у Тернопільській області на підставі щотижневого графіка проведення рейдових перевірок від 07.10.2024 та направлення на рейдову перевірку №005643 від 07.10.2024 проведено рейдову перевірку (перевірку на дорозі) на автомобільній дорозі Р-41, м. Тернопіль.
10.10.2024 при проведенні рейдової перевірки (перевірки на дорозі), перевірено транспортний засіб марки MERSEDES-BENZ н.з. НОМЕР_1 свідоцтво реєстрації т/з НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 , посвідчення водія НОМЕР_3 . Відповідно до інформації з свідоцтва реєстрації транспортного засобу власником є ОСОБА_2 .
Так, під час перевірки було встановлено: відповідно до пункту F.1 свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 повна маса транспортного засобу (марки MERSEDES-BENZ н.з. НОМЕР_1 ) становить 7490 кг; автомобільний перевізник не забезпечив водія протоколом перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, водій не веде облік режиму праці та відпочинку; відсутня товарно-транспортна накладна на вантаж.
Відтак. зважаючи на виявлене порушення, а саме відсутність документів на вантаж та протоколу перевірки та адаптації тахографу було складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №АР051556 від 10.10.2024. В акті зафіксовано порушення вимог абз.3 ч.1 ст. 60 ЗУ "Про автомобільний транспорт", а саме перевезення вантажів за відсутності на момент перевірки документів, визначених ст. 48 цього Закону. Водій від підпису відмовився, ні зауважень, ні заперечень не надав.
Про дату та час розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт по акту №АР051556 від 10.10.2024 позивача було інформовано, що підтверджується його особистим написом та підписом на списку відправлень.
Під час розгляду акта №АР051556 від 10.10.2024 та матеріалів справи встановлено, що позивачем допущено порушення ст.48 Закону України "Про автомобільний транспорт", відповідальність за яке передбачена абз.3 ч.1 ст.60 Закону України "Про автомобільний транспорт".
Як наслідок, в.о. начальника Відділу державного нагляду (контролю) у Тернопільській області за результатами розгляду акта №АР051556 від 10.10.2024, було винесено постанову №068019 від 19.11.2024 про застосування адміністративно-господарського штрафу до ПП "Квартал-Л", у сумі 17000,00 грн.
ПП "Квартал-Л" не погоджуючись з таким рішенням суб`єкта владних повноважень, звернулося в суд з даним позовом.
Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Колегія суддів зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України №1567 від 08.11.2006 затверджено Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті (далі - Порядок №1567), який визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами, відповідно до пункту 3 якого органами державного контролю на автомобільному транспорті (далі - органи державного контролю) є Укртрансбезпека, її територіальні органи.
Пунктом 15 Порядку №1567 взначено під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) перевіряється виключно, зокрема, наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.
Пунктом 21 Порядку №1567 передбачено, що у разі виявлення в ході рейдової перевірки (перевірки на дорозі) транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.
Абзацом 1 пункту 25 Порядку №1567 передбачено, що справа про порушення розглядається в територіальному органі Укртрансбезпеки за місцезнаходженням автомобільного перевізника або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи автомобільного перевізника) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.
Приписами пункту 26 Порядку №1567 визначено, що справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи автомобільного перевізника.
Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа автомобільного перевізника повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням або надсиланням на офіційну електронну адресу (за наявності).
Як визначено абзацом 2 пункту 27 Порядку №1567 за наявності підстав керівник територіального органу Укртрансбезпеки або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.
Відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень, регулюються Законом України "Про автомобільний транспорт" (далі, також - Закон №2344-ІІІ), згідно частини першої статті 1 якого у цьому Законі наведені терміни вживаються в такому значенні: автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу (крім фізичних осіб, які здійснюють перевезення вантажу за рахунок власних коштів та для власних потреб) документ, призначений для обліку товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, який складається у паперовій та/або електронній формі та містить обов`язкові реквізити, передбачені цим Законом та правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом.
Відповідно до частини першої статті 34 Закону №2344-ІІІ автомобільний перевізник повинен, зокрема, виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів.
Як визначено абзацом 3 частини першої статті 60 Закону №2344-ІІІ, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
За змістом статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.
Зокрема, документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.
Колегія суддів зазначає, що наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 №363 затверджені Правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні (далі - Правила № 363), приписами п.1 яких визначено: вантажовідправник - будь-яка фізична або юридична особа, яка подає перевізнику вантаж для перевезення; перевізник - фізична або юридична особа суб`єкт господарювання, який надає послуги з перевезень вантажів чи здійснює за власний кошт перевезення вантажів автомобільними транспортними засобами; товарно-транспортна документація - комплект юридичних документів, на підставі яких здійснюють облік, приймання, передавання, перевезення, здавання вантажу та взаємні розрахунки між учасниками транспортного процесу. Товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу документ, призначений для обліку товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи, та є одним із документів, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, що може бути складений у паперовій та/або електронній формі та має містити обов`язкові реквізити, передбачені цими Правилами.
Відповідно до п.11.1 зазначених Правил, основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна, форму якої наведено в додатку 7 до цих Правил.
Відтак суд першої інстанції вірно вказав, що обов`язковість оформлення товарно-транспортної накладної прямо визначена Законом, крім фізичних осіб, які здійснюють перевезення вантажу за рахунок власних коштів та для власних потреб.
Щодо посилання позивача на те, що підприємством проводився збір контейнерів на території обслуговування для їх заміни та ремонту суд першої інстанції вірно вказав, що перевезення вантажу для власних потреб не змінює правовий статус позивача як автоперевізника - юридичної особи, який бере участь у дорожньому русі, і на якого законодавством покладаються відповідні обов`язки. Пояснення позивача про те, що вантаж перевозиться для власних потреб, не спростовує необхідність оформлення та надання перевіряючим документів, на підставі яких таке перевезення здійснюється.
Зважаючи на наведене колегія суддів погоджується з судом інстанції, що під час перевірки у водія була відсутня товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, які відповідно до статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" повинні знаходитись у водія і надаватися для перевірки.
Відповідно до статті 18 Закону №2344-III з метою організації безпечної праці та ефективного контролю за роботою водіїв транспортних засобів автомобільні перевізники зобов`язані: організовувати роботу водіїв транспортних засобів, режими їх праці та відпочинку відповідно до вимог законодавства України; здійснювати заходи, спрямовані на забезпечення безпеки дорожнього руху; забезпечувати виконання вимог законодавства з питань охорони праці; здійснювати організацію та контроль за своєчасним проходженням водіями медичного огляду, забезпечувати їх санітарно-побутовими приміщеннями й обладнанням.
Колегія суддів зазначає, що наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 року № 385 затверджено Інструкцію з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, яка визначає порядок установлення, технічного обслуговування та використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільних транспортних засобах (крім таксі), які використовуються для надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів. згідно пунктами 1.3, 1.4 якої ця Інструкція поширюється на суб`єктів господарювання, які проводять діяльність у сфері надання послуг з перевезення пасажирів та/або вантажів автомобільними транспортними засобами (крім таксі). Картка - картка контрольного пристрою (тахографа) з вбудованою мікросхемою, призначена для використання в цифровому тахографі; контрольний пристрій (тахограф) - обладнання, яке є засобом вимірювальної техніки, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їхніх водіїв; перевізники - суб`єкти господарювання, які провадять діяльність у сфері надання послуг з перевезення пасажирів та/або вантажів автомобільним транспортом; тахокарта - бланк, призначений для внесення й зберігання зареєстрованих даних, який вводять в аналоговий контрольний пристрій (тахограф) та на якому маркувальні пристрої останнього здійснюють безперервну реєстрацію інформації, що підлягає фіксуванню відповідно до положень ЄУТР; ПСТ - пункт сервісу тахографів, спеціально облаштовані виробничі ділянки для надання послуг щодо установлення та технічного обслуговування тахографів суб`єктами господарювання (резидентами України), що виконують передбачені ЄУТР функції "майстерні або механіка" та внесені Мінінфраструктури як компетентним органом з виконання ЄУТР до переліку уповноважених суб`єктів господарювання (далі - Перелік).
Як визначено п. 2.2 Інструкції № 385 ПСТ установлюють тахографи на транспортні засоби, що перебувають в експлуатації, та виконують роботи з технічного обслуговування тахографів згідно із замовленнями перевізників відповідно до вимог ЄУТР, а також виробників тахографів та транспортних засобів.
Відповідно до п. 3.1 Інструкції № 385 виробники транспортних засобів, перевізники, водії та ПСТ використовують тахографи, тахокарти, картки до цифрових тахографів, тип яких затверджено відповідно до вимог ЄУТР.
Слід зазначити, що наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.06.2010 року № 340 затверджено Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, згідно п. 4 наказу якого цей наказ набирає чинності з дня його офіційного опублікування, крім пункту 6.1 Положення, затвердженого цим наказом, який набирає чинності для: нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 150 км, перевезення небезпечних вантажів - з 01.06.2012; перевезення вантажів колісними транспортними засобами з повною масою понад 12 тонн, нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю від 50 до 150 км - з 01.06.2013; перевезення вантажів колісними транспортними засобами з повною масою від 3,5 тонн до 12 тонн - з 01.06.2015.
Як визначено п. 1.2, п. 1.3 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів № 340, це Положення встановлює особливості регулювання робочого часу та часу відпочинку водіїв колісних транспортних засобів (далі - водії) та порядок його обліку. Вимоги цього Положення поширюються на автомобільних перевізників та водіїв, які здійснюють внутрішні перевезення пасажирів чи/та вантажів колісними транспортними засобами (далі - ТЗ).
Згідно п. 6.1 Положення № 340 автобуси, що використовуються для нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, для регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 50 км, вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами. Водії зберігають записи щодо режиму праці та відпочинку протягом робочої зміни та 28 днів з дня її закінчення.
Верховний Суд в постанові від 06 вересня 2024 року по справі № 600/302/23-а вказав, що вжите у нормі п. 6.1 Положення № 340 слово "понад" вказує на перевищення маси 3,5 тонн, тобто законодавець визначив обов`язок по обладнанню вантажного автомобіля діючими та повіреними тахографами з повною масою автомобіля більше ніж 3,5 тонн.
Як вбачається з матеріалів справи, а саме зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , повна маса транспортного засобу MERSEDES-BENZ, н.з. НОМЕР_1 становить 7490 кг.
Разом з тим, як вірно вказав суд першої інстанції, що при перевірці виявлено, що автомобільний перевізник не забезпечив водія протоколом перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, водій не веде облік режиму праці та відпочинку.
Позивач вказує на те, що обов`язок мати при собі протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу покладається на водіїв транспортних засобів автомобільних перевізників, які проводять діяльність у сфері надання послуг з перевезення пасажирів та/або вантажів автомобільними транспортними засобами. Тому, враховуючи код класифікації видів економічної діяльності підприємства (38.11 збирання безпечних відходів) та ознаки суб`єктів господарювання, на яких поширюється дія положень Інструкції №385, позивач вважає, що у водія приватного підприємства "Квартал-Л" був відсутній обов`язок мати при собі протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу суд першої інстанції вірно зазначив наступне.
З 01.06.2015 набула чинності вимога щодо наявності тахографа у транспортному засобі при виконанні внутрішніх перевезень вантажів колісними транспортними засобами з повною масою від 3,5 тонн. У разі відсутності такого пристрою, водій повинен мати індивідуальну контрольну книжку водія (відповідає висновку Верховного Суду, який викладено у постанові від 31.10.2023 у справі №440/17062/21, від 14.12.2023 у справі №340/5660/22).
Окрім цього у постанові від 11.02.2020 у справі № 820/4624/17 Верховний Суд зауважував на тому, що положеннями статті 48 Закону № 2344-III визначено необхідність наявності як у перевізника так, і у водія інших документів, передбачених законодавством, зокрема протоколу про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу, або індивідуальної контрольної книжки водія - в разі не обладнання транспортного засобу тахографом, які передбачені Інструкцією №385 та Положенням №340.
Зважаючи на наведене суд першої інстанції вірно вказав, що для здійснення внутрішніх перевезень обов`язковими документами є картка водія у випадку обладнання транспортного засобу тахографом або індивідуальна контрольна книжка водія, завдяки якій здійснюється державний контроль за додержанням водієм режиму праці та відпочинку у випадку відсутності тахографа. Уповноважені особи мають право перевіряти наявність вказаних документів під час здійснення як міжнародних, так і внутрішніх перевезень.
Також колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що відсутність під час перевірки у водія роздруківки даних роботи тахографа, яка, відповідно до статті 48 Закону №2344-ІІІ та підпункту 3.3 Інструкції №385, повинна бути у водія, якщо він не використовує особисту картку водія, є підставою для притягнення позивача для відповідальності згідно з абзацом третім частини першої статті 60 вказаного Закону (такі висновки викладені у постанові Верховного Суду від 06.02.2025 у справі №440/2336/23).
При цьому, код класифікації видів економічної діяльності підприємства не змінює правовий статус позивача як автоперевізника, який бере участь у дорожньому русі, і на якого законодавством покладаються відповідні обов`язки.
Також судом першої інстанції вірно відхилено покликання позивача на те, що в акті №051556 про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт від 10.10.2024 у графі "місце перевірки" зазначено "а/д Р-41 об`їзна м.Тернопіль", хоча такої ділянки дороги не передбачено у направленні на рейдову перевірку (перевірку на дорозі) від 07 жовтня 2024 року №005643, а тому проведення перевірки інспекторами Укртрансбезпеки саме на даній ділянці дороги є неправомірним, з огляду на наступне.
Як визначено п.14 Порядкум1567, рейдовою перевіркою (перевіркою на дорозі) є перевірка транспортних засобів автомобільних перевізників на всіх видах автомобільних доріг на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, зони габаритно-вагового контролю, інші об`єкти, що використовуються автомобільними перевізниками для забезпечення діяльності автомобільного транспорту) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт.
Так, як вірно вказав суд першої інстанції, що в даному випадку рейдова перевірка проводилася у межах Тернопільської області (а/д Р-41), що відповідає направленню №005643.
Як визначено абз.3 ч.1 ст.60 Закону № 2344-III, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Як вбачається із змісту оскаржуваної постанови № 068019 вiд 19.11.2024, за допущене порушення вимог ст. 48 Закону № 2344-III відповідачем на підставі абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону № 2344-III застосовано до позивача адміністративно-господарський штраф у розмірі 17000,00 грн (1000 х 17,00 грн).
Зважаючи на все наведене апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції, що відповідач правомірно виніс відносно позивача оскаржувану постанову за відсутність у водія протоколу перевірки та адаптації тахографа (картки водія/тахокарт), або індивідуальної контрольної книжки водія, а також, товарно-транспортної накладної.
При цьому, якщо перевізником вантажовідправником і вантажоодержувачем є одна і та ж особа, то саме такі відомості вказуються у відповідних графах товарно-транспортної накладної. 
Також суд першої інстанції вірно зазначив, що штраф правомірно застосовано саме за відсутність у водія документів станом на час перевірки, оскільки штрафні санкції за порушення режимів праці та відпочинку застосовуються за наявності документів (протокол перевірки та адаптації тахографа, картка водія/тахокарти, або індивідуальна контрольна книжка водія), саме з аналізу яких і встановлюється чи водій порушив такий режим.
Зважаючи на наведене, у сукупності апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду з наведених вище мотивів, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.
За правилами статті 139 КАС України, судом не вирішується питання про розподіл судових витрат.
Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 328 КАС України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Приватного підприємства "КВАРТАЛ-Л" залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 15 травня 2025 року у справі № 500/844/25– без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя | | І. І. Запотічний
судді | | Т. І. Шинкар
| | Ю. О. Калмикова