ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2026 року 
м. Київ

cправа № 910/10477/25 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Кібенко О.Р. - головуючий, Бакуліна С.В., Студенець В.І.,

за участю секретаря судового засідання - Цвілюка Б.В.,
представників учасників справи:
Товариства з обмеженою відповідальністю "Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія" - Лисенко С.В.,
Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" - не з`явився

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"
на рішення Господарського суду міста Києва від 08.01.2026 (суддя Павленко Є.В.)
та постанову Північного апеляційного господарського суду від 31.03.2026 (колегія суддів: Руденко М.А., Барсук М.А., Пономаренко Є.Ю.)
у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія" (далі - ТОВ "Кіровоградська ОЕК")
до Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (далі - НЕК "Укренерго")
про стягнення 53 375 954,45 грн.
Суть спору
1. У 2019 році ТОВ "Кіровоградська ОЕК" та НЕК "Укренерго" уклали договір про надання послуг із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел.
2. У період з жовтня до грудня 2024 року НЕК "Укренерго" отримало послуги на загальну суму 51 млн грн, проте не сплатило за них в установлений строк та в повному обсязі.
3. У серпні 2025 року ТОВ "Кіровоградська ОЕК" звернулося до суду з позовом до НЕК "Укренерго" про стягнення коштів (основної заборгованості, 3% річних, інфляційних втрат).
4. Суд першої інстанції позов задовольнив. Суд апеляційної інстанції залишив це рішення без змін.
5. НЕК "Укренерго" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на ці рішення, просить їх скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.
6. Перед Верховним Судом у цій справі постали такі питання:
- чи може кредитор нарахувати та пред`явити до стягнення три проценти річних з боржника у разі несвоєчасного виконання останнім своїх грошових зобов`язань за договором (застосування ст.625 Цивільного кодексу України); 
- чи може суд зменшити розмір процентів річних, який становить три проценти річних, нарахованих на підставі ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України.
7. Верховний Суд відмовив у задоволенні касаційної скарги, виходячи з таких мотивів.
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Фактичні обставини справи, встановлені судами попередніх інстанцій
8. 01.07.2019 ТОВ "Кіровоградська ОЕК" (як постачальник універсальних послуг) та НЕК "Укренерго" (як замовник) уклали договір про надання послуг із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел №0206-09021 (далі - Договір), за умовами якого:
9. ТОВ "Кіровоградська ОЕК" та НЕК "Укренерго" вносили зміни до Договору, зокрема, шляхом укладання додаткових угод №7, №8, №9.
10. За умовами укладеного між ТОВ "Кіровоградська ОЕК" та НЕК "Укренерго" Договору:
- НЕК "Укренерго" для забезпечення покриття економічно обґрунтованих витрат на виконання спеціальних обов`язків із купівлі електричної енергії за "зеленим" тарифом зобов`язалось надавати ТОВ "Кіровоградська ОЕК" послугу із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії в обсязі та на умовах, визначених цим правочином (п.1.1);
- замовник сплачує постачальнику послуг вартість наданих послуг відповідно до умов цього договору (п.1.2);
- вартість та порядок оплати послуги визначаються з урахуванням вимог Порядку купівлі електричної енергії за "зеленим" тарифом, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) №641 від 26.04.2019 (далі - Порядок), у розрахунковому періоді та відповідно до фактичних обсягів купівлі електричної енергії за "зеленим" тарифом постачальником послуг, визначеними згідно з Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою НКРЕКП №312 від 14.03.2018 (далі - ПРРЕЕ), та Порядком продажу та обліку електричної енергії, виробленої активними споживачами, та розрахунків за неї, затвердженим постановою НКРЕКП №2651 від 29.12.2023 (п.2.1 Договору (у редакції додаткової угоди №9));
- замовник зобов`язався, зокрема: приймати послугу, яку надає постачальник послуг; у повному обсязі здійснювати оплату вартості послуги, розрахованої постачальником послуг та затвердженої Регулятором; повертати підписані та належним чином оформлені акти приймання-передачі наданих послуг та акти коригування до них протягом 5-ти днів з дня їх отримання; проводити оплату вартості послуги виключно у грошовій формі (п.3.3);
- сторони здійснюють обмін інформацією в рамках цього договору з використанням електронного документообігу та з метою контролю цілісності і достовірності інформації, яка передається в електронному вигляді, а також для підтвердження її авторства сторони забезпечують наявність кваліфікованого електронного цифрового підпису; підписання актів приймання-передачі наданих послуг та актів коригування до них відбувається в електронній формі (за допомогою системи, яка забезпечує функціонування електронного документообігу з накладанням кваліфікованого електронного підпису (далі - КЕП) (за винятком випадків, коли використання електронного підпису прямо заборонено законом), що забезпечує юридично значимий електронний документообіг між сторонами, або у паперовій формі шляхом проставлення власноручного підпису уповноваженої особи (у разі неможливості підпису в електронній формі) (п.7.3);
- Договір набирає чинності з 01.07.2019 та діє до 31.12.2024 (п.8.1 Договору в редакції додаткової угоди №9).
11. На виконання умов Договору у період з жовтня до грудня 2024 року НЕК "Укренерго" від ТОВ "Кіровоградська ОЕК" отримало послуги на загальну суму 51 191 057,39 грн згідно підписаних (шляхом накладання КЕП) представниками сторін актів приймання-передачі наданих послуг із забезпечення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел з постачальника універсальних послуг за Договором: №10 від 31.10.2024 на суму 33 890 850,61 грн, №11 від 30.11.2024 на суму 14 321 121,70 грн, №12 від 31.12.2024 на суму 2 979 085,08 грн, які ТОВ "Кіровоградська ОЕК" направило НЕК "Укренерго" з відповідним розрахунком вартості.
12. Постановами НКРЕКП затверджено розмір вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданих постачальником універсальних послуг, а саме: 
- №2017 від 26.11.2024 (оприлюднено 27.11.2024) затверджено розмір послуги у жовтні 2024 року для ТОВ "Кіровоградська ОЕК" у розмірі 28 242 375,51 грн без ПДВ; 
- №2364 від 24.12.2024 (оприлюднено 26.12.2024) затверджено розмір послуги у листопаді 2024 року для ТОВ "Кіровоградська ОЕК" у розмірі 11 934 268,08 грн без ПДВ; 
- №113 від 28.01.2025 (оприлюднено 29.01.2025) затверджено розмір послуги у грудні 2024 року для ТОВ "Кіровоградська ОЕК" у розмірі 2 482 570,90 грн без ПДВ.
13. З огляду на це та з урахуванням п.15.4 Порядку НЕК "Укренерго" мало здійснити оплату наданих за Договором послуг щодо спірних місяців: за жовтень 2024 року - до 02.12.2024 включно; за листопад 2024 року - до 31.12.2024 включно; за грудень 2024 року - до 03.02.2025 включно.
Справа №910/14767/24
14. ТОВ "Кіровоградська ОЕК" звернулося з позовом до НЕК "Укренерго" про стягнення грошових коштів (158 829 622,54 грн боргу, 938 017,79 грн 3 % річних, 4 383 574,29 грн інфляційних втрат).
15. Господарського суду міста Києва рішенням від 11.02.2025 у справі №910/14767/24, залишеним без змін постановами Північного апеляційного господарського суду від 20.05.2025 та Верховного Суду від 10.09.2025, позов задовольнив та відмовив у відстроченні виконання судового рішення.
16. У справі №910/14767/24 суди встановили, що НЕК "Укренерго" в порушення умов Договору не виконало зобов`язання зі сплати наданих послуг в повному обсязі, як і не спростувало факт отримання ним у спірний період послуг у визначених в актах обсягах, в результаті чого у нього виникла перед ТОВ "Кіровоградська ОЕК" заборгованість у розмірі 158 829 622,54 грн (з розрахунку: 22 396 479,53 грн боргу за червень 2024 року; 43 087 558,78 грн боргу за липень; 51 036 033,22 грн боргу за серпень 2024 року; 42 309 551,01 грн боргу за вересень 2024 року), та зобов`язання зі сплати 938 017,79 грн 3% річних та 4 383 574,29 грн інфляційних втрат нарахованих за загальний період прострочення виконання грошового зобов`язання з 17.01.2024 до 28.11.2024.
Короткий зміст позовних вимог
17. У серпні 2025 року ТОВ "Кіровоградська ОЕК" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до НЕК "Укренерго" про стягнення 53 375 954,45 грн, з яких: 38 344 097,56 грн - основна заборгованість, 2 901 319,67 грн - 3% річних, 12 130 537,22 грн - інфляційні втрати.
18. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що:
1) 01.07.2019 ТОВ "Кіровоградська ОЕК" та НЕК "Укренерго" уклали Договір, за яким суди у справі №910/14767/24 встановили заборгованість НЕК "Укренерго" у сумі 158 829 622,54 грн (за період: червень 2024 року - вересень 2024 року), а також зобов`язання зі сплати 938 017,79 грн 3% річних та 4 383 574,29 грн інфляційних втрат нарахованих з 17.01.2024 до 28.11.2024;
2) заборгованість у сумі 158 829 622,54 грн НЕК "Укренерго" оплатило несвоєчасно, а саме згідно платіжних інструкцій: 
- №ПУП007857 від 25.12.2024 на суму 370 835,89 грн; 
- №ПУП007982 від 30.12.2024 на суму 269 193,86 грн; 
- №ПУП008343 від 21.02.2025 на суму 1 102 965,17 грн; 
- №ПУП008555 від 25.02.2025 на суму 2 747 974,10 грн; 
- №ПУП008628 від 26.02.2025 на суму 17 905 510,51 грн; 
- №ПУП008682 від 28.02.2025 на суму 161 009,03 грн; 
- №ПУП008763 від 07.03.2025 на суму 23 903 968,30 грн; 
- №ПУП008842 від 19.03.2025 на суму 6 857 883,99 грн; 
- №ПУП009193 від 04.04.2025 на суму 6 829 705,24 грн; 
- №ПУП009326 від 23.04.2025 на суму 5 334 992,22 грн; 
- №ПУП009325 від 23.04.2025 на суму 1 347 888,14 грн; 
- №ПУП009949 від 19.05.2025 на суму 6 199 624,51 грн; 
- №В-4206 від 04.06.2025 на суму 43 488 520,56 грн; 
- №В-4820 від 20.06.2025 на суму 0,01 грн; 
- №В-5385 від 10.07.2025 на суму 42 309 551,01 грн;
3) у зв`язку із цим, ТОВ "Кіровоградська ОЕК" нарахувало 2 095 925,23 грн 3% річних та 9 313 325,77 грн інфляційних втрат за прострочення виконання грошового зобов`язання за загальний період з 29.11.2024 до 09.07.2025;
4) у період з жовтня до грудня 2024 року НЕК "Укренерго" отримало послуги на загальну суму 51 191 057,39 грн згідно актів приймання-передачі наданих послуг із забезпечення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел з постачальника універсальних послуг за Договором: №10 від 31.10.2024 на суму 33 890 850,61 грн, №11 від 30.11.2024 на суму 14 321 121,70 грн, №12 від 31.12.2024 на суму 2 979 085,08 грн, які НЕК "Укренерго" оплатило несвоєчасно та частково у сумі 12 846 959,83 грн згідно платіжних інструкцій: №ПУП007316 від 29.11.2024 на суму 6 778 170,12 грн; №ПУП117951 від 27.12.2024 на суму 2 864 224,34 грн; №ПУП008232 від 31.01.2025 на суму 595 817,02 грн; №ПУП008531 від 25.02.2025 на суму 2 383 268,06 грн; №ПУП009125 від 28.03.2025 на суму 225 480,29 грн;
5) ТОВ "Кіровоградська ОЕК" стверджує про наявну заборгованість у сумі 38 344 097,56 грн, а оскільки допущено прострочення виконання грошового зобов`язання, то воно нарахувало до стягнення 805 394,44 грн 3% річних та 2 817 211,45 грн інфляційних втрат за загальний період з 03.12.2024 до 21.08.2025.
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
19. Господарський суд міста Києва рішенням від 08.01.2026, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 31.03.2026, позов задовольнив. 
20. Суд першої інстанції дійшов висновку про наявність у НЕК "Укренерго" 38 344 097,56 грн боргу за жовтень-листопад 2024 року, а також зобов`язання з оплати 2 901 319,67 грн 3% річних та 12 130 537,22 грн інфляційних втрат нарахованих за спірні періоди.
21. Постанова суду апеляційної інстанції мотивована, зокрема, таким:
1) НЕК "Укренерго" у порушення п.2.1 Договору та п.15.4 Порядку несвоєчасно та не в повному обсязі здійснювало розрахунки за актами, у зв`язку з чим в останнього виникла заборгованість в загальному розмірі 38 344 097,56 грн, з яких: 27 112 680,49 грн - заборгованість за актом №10 від 31.10.2024 та 11 231 417,07 грн - заборгованість за актом №11 від 30.11.2024;
2) оскільки сума боргу НЕК "Укренерго" за актами приймання-передачі наданих послуг за жовтень-листопад 2024 року, з урахуванням проведених ним часткових оплат, яка загалом складає 38 344 097,56 грн, підтверджена належними доказами і не спростована НЕК "Укренерго", то суд першої інстанції дійшов правильного висновку про обґрунтованість вимоги позивача щодо стягнення з відповідача цієї суми боргу;
3) щодо стягнення з відповідача 2 901 319,67 грн 3% річних та 12 130 537,22 грн інфляційних втрат нарахованих за спірні періоди з 29.11.2024 до 09.07.2025:
- саме лише прийняття господарським судом рішення про задоволення вимог кредитора, якщо таке рішення не виконано в установленому законом порядку, не припиняє зобов`язальних відносин сторін і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання;
- суд апеляційної інстанції, перевіривши правильність розрахунку погоджується з висновком суду першої інстанції, що 2 901 319,67 грн 3% річних та 12 130 537,22 грн інфляційних втрат, які нараховані за спірні періоди прострочення замовником виконання грошового зобов`язання з оплати отриманих послуг з 29.11.2024 до 09.07.2025 та з 03.12.2024 до 21.08.2025, є обґрунтованими та правомірно стягнуті з відповідача на користь позивача;
- твердження НЕК "Укренерго" про те, що не передбачено встановлення витрат на виконання спеціальних обов`язків в іншому розмірі, аніж це передбачено структурою тарифу на послуги з передачі електричної енергії, а також покриття витрат ОСП на виконання спеціальних обов`язків з інших джерел, аніж з тарифу на послуги з передачі електричної енергії та поза розміром, ніж це встановлено у затвердженому НКРЕКП тарифі; використання коштів на цілі або в розмірах непередбачених встановленою структурою тарифу є нецільовим використанням коштів, а також посилання відповідача на його складний майновий стан та введення воєнного стану в країні, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки ні умови укладеного між сторонами Договору, ні положення Порядку №641 не ставлять у залежність своєчасність здійснення замовником оплати за отримані послуги від включення відповідних витрат до структури тарифу зі сторони Регулятора;
- НЕК "Укренерго" зобов`язане було своєчасно здійснювати розрахунки з позивачем щодо оплати вартості послуг, а відсутність належного фінансування для оплати послуг із забезпечення збільшення частки виробництва з альтернативних джерел в структурі тарифу на послуги з передачі електричної енергії не є підставою для звільнення відповідача від відповідальності за порушення такого грошового зобов`язання; 
- сторони є суб`єктами господарювання, а відтак у разі здійснення підприємницької діяльності особа має усвідомлювати, що господарська діяльність здійснюється нею на власний ризик, особа має здійснювати власний комерційний розрахунок щодо наслідків здійснення відповідних дій, самостійно розраховувати ризики настання несприятливих наслідків в результаті тих чи інших її дій та самостійно приймати рішення про вчинення (чи утримання від) таких дій;
- НЕК "Укренерго" не надало належних та допустимих доказів існування форс-мажорних обставин у взаємовідносинах із позивачем та неможливістю виконання відповідачем своїх зобов`язань за Договором.
Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги, відзиву на касаційну скаргу, інших заяв учасників справи
22. 17.04.2026 НЕК "Укренерго" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 08.01.2026 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 31.03.2026 та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.
23. НЕК "Укренерго" посилається на підставу касаційного оскарження судових рішень, передбачену п.1 ч.2 ст.287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) та вказує, що суд апеляційної інстанції застосував ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) без урахування висновків, викладених:
- у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі №902/417/18 - суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до ст.625 ЦК, оскільки всі вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника;
- у постановах Верховного Суду від 03.04.2020 у справі №920/653/19, від 30.04.2020 у справі №914/1001/19 - сплата 3% річних від простроченої суми є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації за користування ним коштами.
24. Доводи скаржника зводяться до того, що:
- відповідач не здійснював користування коштами, належними до сплати позивачу, а тому позовні вимоги про стягнення 3% річних є необґрунтованими;
- Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі №902/417/18 вказала, що зменшення судом нарахованих відсотків річних та штрафних санкцій відповідно до ч.2 ст.625 ЦК є юридично можливим, а відтак, відмова судів попередніх інстанцій у розгляді питання про зменшення зазначених нарахувань є хибною та суперечить цій постанові;
- відповідач як оператор системи передачі не міг своєчасно розраховуватись з позивачем виключно внаслідок недостатності коштів на рахунку передачі; при цьому відповідач здійснює виплати пропорційно на недискримінаційній основі у межах залишку коштів на відповідному рахунку та не може спрямувати на оплату послуг кошти, отримані від надання інших послуг;
- вина відповідача в затримці оплати послуг, наданих позивачем, відсутня;
- законодавчо не є можливим сплачувати 3% річних, інфляційні втрати, заявлені до стягнення позивачем, з огляду на чітко визначені джерела надходження коштів на виконання відповідачем спеціальних обов`язків на ринку електричної енергії;
- відповідач знаходиться у надзвичайно складному становищі під час забезпечення енергетичної безпеки нашої держави, оскільки саме на відповідача як оператора системи передачі та оператора диспетчеризації Об`єднаної енергетичної системи України покладений обов`язок сталого функціонування енергетичної системи та відновлення, ремонту пошкодженої енергетичної інфраструктури високовольтних магістральних ліній електропередач.
25. 23.06.2026 надійшов відзив ТОВ "Кіровоградська ОЕК", в якому просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані рішення - без змін.
26. У відзиві ТОВ "Кіровоградська ОЕК" зазначає, зокрема, таке:
- висновки, викладені у наведених скаржником постановах Верховного Суду не можуть бути застосовані у цій справі з огляду на неподібність правовідносин;
- відповідач не довів належними та допустимими доказами наявності обставин, на підставі яких суд би міг би зменшити 3% річних та інфляційні втрати, крім того, до клопотання про зменшення розміру суми штрафних санкцій відповідач взагалі не додав жодних доказів;
- суди попередніх інстанцій перевірили правильність розрахунку та ухвалили рішення про стягнення суми заборгованості виключно відповідно до вимог ст.625 ЦК;
- твердження відповідача про відсутність вини в порушенні зобов`язання є безпідставним; доказів на підтвердження вжиття всіх залежних від відповідача заходів щодо належного виконання зобов`язання останній не надав;
- посилання відповідача на недостатність коштів у тарифі є лише надуманими аргументами та наслідком його дій, адже НКРЕКП як регулюючий та контролюючий орган у галузі енергетики не підтвердила достовірність позиції відповідача, яку компанія займає в аналогічних судових справах щодо відсутності її вини;
- порушення відповідачем умов Договору щодо оплати послуг є підставою для нарахування визначених умовами договору та статтями 549, 550, 625 ЦК платежів, а відсутність вини відповідача в порушенні своїх грошових зобов`язань за договором не звільняє його від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Надходження касаційної скарги на розгляд Верховного Суду
27. Верховний Суд ухвалою від 15.06.2026 відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою НЕК "Укренерго", розгляд касаційної скарги призначив у відкритому судовому засіданні на 15.07.2026.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Щодо стягнення заборгованості
28. У цій справі ТОВ "Кіровоградська ОЕК" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до НЕК "Укренерго" про стягнення коштів, з яких 38 344 097,56 грн - основна заборгованість за Договором.
29. Суди першої та апеляційної інстанцій вважали, що НЕК "Укренерго" несвоєчасно та не в повному обсязі здійснювало розрахунки, у зв`язку з чим в нього виникла заборгованість, розмір якої підтверджений ТОВ "Кіровоградська ОЕК", а тому стягнули її з НЕК "Укренерго".
30. У касаційній скарзі НЕК "Укренерго" просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.
31. При цьому, НЕК "Укренерго", оскаржуючи рішення судів попередніх інстанцій про задоволення позову в повному обсязі, тобто і в частині стягнення основного боргу, в контексті визначеної ним підстави касаційного оскарження та наведених у її межах доводів стверджує про неврахування судами попередніх інстанціях правових висновків Верховного Суду лише щодо застосування ст.625 ЦК, а саме стосовно того, що: 
1) сплата 3% річних від простроченої суми є способом захисту майнового права та інтересу кредитора, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (посилається на постанови Верховного Суду від 03.04.2020 у справі №920/653/19, від 30.04.2020 у справі №914/1001/19); 
2) суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до ст.625 ЦК, оскільки всі вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника (посилається на постанову Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі №902/417/18).
32. Однак, у межах визначеної підстави касаційного оскарження (п.1 ч.2 ст.287 ГПК) скаржник жодним чином не спростовує висновки судів попередніх інстанцій про порушення відповідачем умов Договору в частині оплати наданих позивачем послуг та в частині задоволення вимог про стягнення суми основного боргу за Договором.
33. Наведені скаржником у розділі "Фактичні обставини справи та правове обґрунтування касаційної скарги" доводи з посиланням на відповідне нормативне обґрунтування стосовно того, що (1) відповідач як оператор системи передачі не міг своєчасно розраховуватись з позивачем виключно внаслідок недостатності коштів на рахунку передачі; (2) відповідач здійснює виплати пропорційно на недискримінаційній основі у межах залишку коштів на відповідному рахунку та не може спрямувати на оплату послуг кошти, отримані від надання інших послуг; (3) вина відповідача в затримці оплати послуг, наданих позивачем, відсутня, не охоплюються визначеною скаржником підставою касаційного оскарження (п.1 ч.2 ст.287 ГПК), а також не обґрунтовані з посиланням на інші підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 2-4 ч.2 ст.287 ГПК, а отже знаходяться поза межами поставлених скаржником перед Верховним Судом питань у межах цієї справи.
34. В силу ч.1 ст.300 ГПК Верховний Суд переглядає у касаційному порядку судові рішення виключно в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження.
35. Тому, незважаючи на прохальну частину касаційної скарги про скасування рішень судів та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі, Верховний Суд в силу ч.1 ст.300 ГПК позбавлений можливості відреагувати на доводи скаржника в цій частині.
36. З огляду на це, Верховний Суд вважає безпідставними та необґрунтованими вимоги скаржника про скасування рішення судів у частині задоволення позовних вимог щодо стягнення суми основного боргу.
Щодо стягнення 3% річних та інфляційних втрат
37. Суди попередніх інстанцій задовольнили вимоги позивача про стягнення 3% річних та інфляційних втрат, перевіривши правильність їх нарахувань. Суди вказали про відсутність підстав для звільнення відповідача від відповідальності за порушення грошового зобов`язання.
38. У касаційній скарзі НЕК "Укренерго" зазначає, що воно не здійснювало користування коштами, належними до сплати позивачу, а тому позовні вимоги про стягнення 3% річних є необґрунтованими (посилається на постанови Верховного Суду від 03.04.2020 у справі №920/653/19, від 30.04.2020 у справі №914/1001/19). Також скаржник зауважив, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі №902/417/18 вказала про можливість зменшення судом нарахованих відсотків річних та штрафних санкцій відповідно до ч.2 ст.625 ЦК, тому відмова судів попередніх інстанцій у розгляді питання про зменшення зазначених нарахувань є хибною та суперечить цій постанові.
39. Верховний Суд відхиляє ці доводи скаржника з огляду на таке.
40. З частин 1, 2 ст.614 ЦК вбачається, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.
41. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
42. Зобов`язання зі сплати інфляційних втрат та трьох процентів річних є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного зобов`язання і поділяє його долю (постанова Великої Палати Верховного Суду від 07.04.2020 у справі №910/4590/19).
43. Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до ст.625 ЦК є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання (постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справах №703/2718/16-ц, №646/14523/15-ц, від 13.11.2019 у справі №922/3095/18, від 18.03.2020 у справі №902/417/18).
44. Суди попередніх інстанцій встановили, що НЕК "Укренерго" несвоєчасно та не в повному обсязі здійснювало розрахунки за Договором у частині сплати наданих позивачем послуг. Це, в свою чергу, є підставою для нарахування кредитором (позивачем) трьох процентів річних за прострочення відповідачем (боржником) грошового зобов`язання (користування чужими коштами).
45. При цьому, в аспектів доводів скаржника стосовно того, що він не здійснював користування коштами, належними до сплати позивачу, тому позовні вимоги про стягнення трьох процентів річних є необґрунтованими, Верховний Суд зауважує, що термін "користування чужими коштами" може використовуватися у двох значеннях. Перше - це одержання боржником (як правило, за плату) можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу. Друге значення - прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх (постанова Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2018 у справі №910/10156/17 (п.34).
46. Таким чином, прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити кредитору певну грошову суму, але неправомірно не сплачує її, визнається користуванням чужими коштами (аналогічна позиція викладена в постановах Верховного Суду від 17.10.2023 у справі №921/460/22 (п.33), від 15.05.2024 у справі №910/6267/23 (п.5.25), від 21.05.2024 у справі №922/856/23 (п.20.8), від 01.04.2025 у справі №910/19066/23 (п.50) та інших).
47. Це свідчить про безпідставність посилання скаржника в аспекті визначеної ним підстави касаційного оскарження (п.1 ч.2 ст.287 ГПК) на неврахування судами правових висновків Верховного Суду, викладених в постановах від 30.04.2020 у справі №914/1001/19 та від 03.04.2020 у справі №920/653/19, стосовно того, що сплата трьох процентів річних від простроченої суми є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові, адже такі висновки узгоджуються з вищенаведеною правовою позицію стосовно того, що (1) прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити кредитору певну грошову суму, але неправомірно не сплачує її, визнається користуванням чужими коштами; (2) у разі несвоєчасного виконання боржником свого грошового зобов`язання кредитор має право нарахувати та пред`явити до стягнення з боржника, зокрема, три проценти річних.
48. Висновки судів попередніх інстанцій в частині задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача як боржника трьох процентів річних не суперечать висновкам Верховного Суду, викладеним в постановах від 30.04.2020 у справі №914/1001/19 та від 03.04.2020 у справі №920/653/19, на які послався скаржник.
49. Це повністю узгоджується із позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 10.09.2025 у справі №910/14767/24, в якій спір так само стосувався стягнення з НЕК "Укренерго" коштів (заборгованості, 3% річних та інфляційних втрат) на користь ТОВ "Кіровоградська ОЕК". При цьому, у справі №910/14767/24 з касаційною скаргою також звернулося НЕК "Укренерго", посилаючись на неможливість стягнення з нього трьох процентів річних.
50. Верховний Суд зауважує, що НЕК "Укренерго", оскаржуючи рішення судів попередніх інстанцій, з посиланням на відповідну підставу касаційного оскарження не спростовує висновки судів у частині задоволення вимог про стягнення з нього інфляційних втрат. Крім посилання на ст.625 ЦК, яка регулює обов`язок боржника сплатити як суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, так й три проценти рівних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, скаржник не наводить жодних доводів на спростування висновків судів у цій частині.
51. З огляду на це, Верховний Суд вважає безпідставними та необґрунтованими вимоги скаржника про скасування рішень судів у частині задоволення позовних вимог про стягнення інфляційних втрат, оскільки такі вимоги скаржник за текстом касаційної скарги взагалі не обґрунтовує, та щодо стягнення трьох процентів річних, оскільки скаржник в аспекті визначеної ним підстави касаційного оскарження не довів неправомірність їх нарахування та заявлення до стягнення.
52. Щодо посилань скаржника на неврахування судами попередніх інстанцій правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі №902/417/18, щодо права суду за певних умов зменшити як розмір неустойки, штрафу, так і процентів річних, Верховний Суд зазначає таке.
53. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі №902/417/18 дійсно виснувала, що виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до ст.625 ЦК, оскільки всі вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника. Отже, з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення, та, зокрема, зазначених вище критеріїв, суд може зменшити загальний розмір відсотків річних як відповідальності за час прострочення грошового зобов`язання (п.8.38).
54. Водночас Верховний Суд звертає увагу, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 02.07.2025 у справі №903/602/24 конкретизувала правовий висновок, викладений у п.8.38 постанови від 18.03.2020 у справі №902/417/18, зазначивши таке:
"116. При цьому суд при визначенні розміру, до якого можна зменшити проценти річних, обмежений нормою частини другої статті 625 Цивільного кодексу України, яка визначає, що боржник має сплатити кредитору три проценти річних (якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом) від простроченої суми.
117. Отже, саме три проценти річних є законодавчо встановленим розміром процентів річних, які боржник повинен сплатити у разі неналежного виконання грошового зобов`язання. Три проценти річних (якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом) є мінімальним розміром процентів річних, на які може розраховувати кредитор у разі неналежного виконання зобов`язання боржником. Тому зменшення судом процентів річних можливе лише до такого розміру, тобто не менше ніж три проценти річних.
118. Відтак розмір процентів річних, який становить законодавчо встановлений розмір трьох процентів річних (якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом), не підлягає зменшенню судом.
135. З огляду на наведені у цій постанові висновки, для забезпечення передбачуваності правозастосовчої практики Велика Палата Верховного Суду вважає за необхідне конкретизувати правовий висновок, викладений в її постанові від 18 березня 2020 року у справі № 902/417/18 (провадження № 12-79гс19) та зазначити, що три проценти річних (якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом) є законодавчо встановленим та мінімальним розміром процентів річних, на які може розраховувати кредитор у разі неналежного виконання зобов`язання боржником. Тому розмір процентів річних, який становить три проценти річних (якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом), не підлягає зменшенню судом".
55. Оскільки у цій справі №910/10477/25 застосування відповідальності за порушення відповідачем (скаржником) грошового зобов`язання відбулося у межах законодавчо встановленого розміру, який є мінімальним розміром процентів річних, на які може розраховувати кредитор у разі неналежного виконання зобов`язання боржником, доводи скаржника про безпідставну відмову судів попередніх інстанцій у розгляді питання про зменшення зазначених нарахувань Верховний Суд вважає необґрунтованими, в тому числі з огляду на те, що Велика Палата Верховного Суду в постанові від 02.07.2025 у справі №903/602/24 наголосила, що заявляти про наявність підстав для зменшення процентів річних та доводити, що вони підтверджуються конкретними обставинами справи, має саме боржник, а суд з огляду на наявні в матеріалах справи докази має надати оцінку обґрунтованості таких доводів та вирішити питання про можливість зменшення процентів річних.
56. НЕК "Укренерго" у касаційній скарзі не посилається на те, що воно взагалі заявляло до суду клопотання про зменшення нарахованих та заявлених позивачем до стягнення трьох процентів річних, а суд у межах наявного у нього права, а не обов`язку, відмовив у зменшенні заявлених до стягнення процентів, нарахованих на підставі ст.625 ЦК, або взагалі відмовив у вирішенні питання про їх зменшення.
57. Тому, касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувані рішення - без змін.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
58. Відповідно до ч.1 ст.300 ГПК, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
59. Згідно із ч.1 ст.309 ГПК суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених ст.300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
60. Враховуючи викладене, Верховний Суд дійшов висновків про залишення касаційної скарги без задоволення, а рішень судів попередніх інстанцій - без змін.
Судові витрати
61. Оскільки Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, то судові витрати зі сплати судового збору за її подання покладаються на скаржника.
Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду міста Києва від 08.01.2026 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 31.03.2026 у справі №910/10477/25 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. Кібенко

Судді С. Бакуліна

В. Студенець