Провадження № 2/641/3415/2026 	Справа № 641/4598/26 	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
23 липня 2026 року         м. Харків

Слобідський районний суд міста Харкова у складі: 
головуючого - судді Чайка І.В., 
за участю секретаря судових засідань – Шумейко С.О., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові цивільну № 641/4598/26 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Авілова О.М., яка діє в інтересах ОСОБА_1 через систему Електронний суд звернулася з позовом до ОСОБА_2 , в якому просила стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання в період непрацездатності - перебування у відпустці по догляду за малолітньою дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позовної заяви до суду – 19.05.2026 року та до досягнення дитиною трирічного віку або припинення непрацездатності ОСОБА_1 .
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 24.05.2025 сторони уклали шлюб, який був зареєстрований Другим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 173. У цьому шлюбі у подружжя народилась дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на сімейне життя. З лютого 2026 року між подружжям припинилося спілкування. Рішенням Слобідського районного суду м. Харкова від 11.05.2026 року шлюб між сторонами розірвано. ОСОБА_1 перебуває у відпустці по догляду за дитиною та також потребує утримання до досягнення дитиною трирічного віку. На теперішній час відповідач ОСОБА_2 перебуває на військовій службі та має можливість матеріально допомагати колишній дружині – матері їх спільного сина.
Ухвалою суду від 25.05.2026 року позовну заяву було залишено без руху.
Ухвалою суду від 28.05.2026 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Ухвалою суду від 23.07.2026 року відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про витребування доказів.
Позивач та її представник в судове засідання не з`явились, в позові просили розглянути справу за відсутності сторін.
Відповідач та його представник в судове засідання не з`явились, подали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності за наявними у справі матеріалами.
Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який було розірвано рішенням Слобідського районного суду міста Харкова від 11.05.2026 року.
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 22 січня 2026 року серії НОМЕР_1 , виданого Першим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 104.
З матеріалів справи вбачається, що спільний син сторін ОСОБА_3 проживає разом із матір`ю, а сама позивачка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.
Вказані вище обставини стали підставою для звернення до суду із цим позовом про стягнення аліментів з батька дитини відповідно до статті 84 СК України.
Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
У відповідності до частин 1-5 статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно з вимогами частини 1 статті 264 цього Кодексу під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 7-1) чи є підстави для здійснення судового контролю, передбаченого частинами п`ятою, шостою статті 453-1 цього Кодексу; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.
Відповідно до частини 2 статті 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.
Частиною 4 статті 84 СК України визначено, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.
Згідно з частиною 2 статті 91 СК України, жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу.
За правилами частини 1 статті 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.
Частиною 1 статті 79 СК України, яка визначає час, протягом якого сплачуються аліменти одному з подружжя, передбачає, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень, зокрема у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
З огляду на викладені норми чинного законодавства, зважаючи на встановлені обставини справи, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що відповідач є батьком дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка не досягла трирічного віку.
Вказана обставина підтверджується свідоцтвом про народження, копія якого наявна в матеріалах справи.
Малолітній ОСОБА_3 на час розгляду справи в суді не досяг трирічного віку та проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 , яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. 
Вказані обставини відповідачем не заперечувались.
Відповідно до частини 4 статті 84 СК України визначено, що право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.
Отже, дружина має право на відповідне утримання у разі наявності можливості у чоловіка надавати таку матеріалу допомогу.
Право на утримання також має жінка, яка і не перебуває у шлюбі з батьком дитини в разі проживання дитини з нею на правилах статті 84 СК України.
Відповідач не надав до суду будь-яких доказів, які б свідчили про відсутність у нього можливості надавати відповідну матеріальну допомогу колишній дружині - матері їх спільної дитини, та жодним чином на заперечив проти позовних вимог ОСОБА_1 .
Положеннями статей 77-80 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Положеннями статті 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Таким чином, враховуючи, що син сторін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом з позивачкою, а відповідач є батьком дитини, який не заперечив про наявність у нього можливості надавати відповідну допомогу колишній дружині - матері дитини, суд дійшов висновку, що аліменти на утримання ОСОБА_1 необхідно стягнути з відповідача, починаючи з дня пред`явлення позову – 19.05.2026 року до досягнення їх дитиною трирічного віку у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) ОСОБА_2 , щомісячно.
Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню.
Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Позивач від сплати судового збору за подання позовної заяви до суду звільнена на підставі пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір».
Відтак, відповідно до положень частини 6 статті 141 ЦПК України, судовий збір в сумі 1331 грн 20 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.
На підставі викладеного, керуючись статтями 4, 141, 259, 263-265, 430 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 , починаючи з 19.05.2026 року до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь держави судовий збір в сумі 1 331 (одна тисяча триста тридцять одна) грн. 20 коп.
Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі проголошення скороченого (вступної та резолютивної частин) судового рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи до Полтавського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Позивач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .
Відповідач – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Суддя І.В.Чайка