Справа № 362/2294/26
Провадження № 2/362/3763/26 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 липня 2026 року 
Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючої судді Мартинцової І.О.,
за участю секретаря судових засідань - Муляви А.І.,
представника позивача – адвокатки Даценко Л.В.,
представника відповідача – адвокатки Сич М.В.
розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Василькові справу за позовом ОСОБА_1 до Товариство з обмеженою відповідальністю «Золота Середина» про захист честі, гідності та ділової репутації
В С Т А Н О В И В:
13 березня 2026 року ОСОБА_1 звернулась до Васильківського міськрайонного суду Київської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Золота Середина» про захист честі гідності та ділової репутації. Свої позовні вимоги позивачка обгрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 на веб-сайті онлайн медіа «OBOZ.UA» ІНФОРМАЦІЯ_2 за посиланням:  ІНФОРМАЦІЯ_3 було опубліковано матеріал під заголовком: « ІНФОРМАЦІЯ_4 , які саботують перевірки», під авторством ОСОБА_2 . У наведеній публікації міститься недостовірна інформація, що викладена у формі фактичних тверджень, які можна перевірити на предмет їх істинності, та має негативний, дискредитуючий характер, зокрема, відносно професійної діяльності позивачки.
Так, у публікації під заголовком « ІНФОРМАЦІЯ_4 , які саботують перевірки» за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3 автором зазначається, зокрема, наступне:
«Єдина сімейна пара, яка впливає на кадрові зміни, це родина ОСОБА_3 . Вони позачергово продзвонюють області і через керівництво вибудовують амплітуду збору коштів по акцизу»;
« ОСОБА_4 – після свого звільнення юридично закинула всі сили на свого чоловіка, щоб зробити вертикаль по областям країни і зберегти свого горе чоловіка при посаді».
Крім того, у тексті статті було опубліковано скрін-шот Telegram-каналу «ВИЙ» з текстом аналогічного змісту: «Єдина сімейна пара, яка впливає на кадрові зміни, це родина ОСОБА_3 . Вони позачергово продзвонюють області і через керівництво вибудовують амплітуду збору коштів по акцизу. ОСОБА_4 - після свого звільнення юридично закинула всі сили на свого чоловіка, щоб зробити вертикаль по областям країни і зберегти свого горе чоловіка при посаді».
Позивач вважає, що інформація, викладена у публікації, прямо та безпідставно ілюструє її у негативному світлі, фактично дискредитуючи як особу, яка обіймала посаду державної служби, а зараз веде адвокатську та наукову діяльність, та підриває довіру до неї у широкого кола людей, оскільки поширена у відкритому доступі невизначеному колу осіб. Інформація безпосередньо стосується її, оскільки в ній зазначено прізвище, Ім`я та по-батькові, окрім того, згадується про членів її родини.
Внаслідок такого поширення Відповідачем недостовірної інформації негативного та дискредитуючого характеру про її професійну та публічну діяльність було порушено її немайнові права, а саме принижено честь, гідність і ділову репутацію, що стало підставою для звернення до суду з цим позовом.
У зв`язку із зазначеним позивачка просила:
- визнати недостовірною та такою, що має негативний характер та завдає шкоду честі, гідності та діловій репутації ОСОБА_1 , інформацію яка міститься у публікації, розміщеній на веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_2 за посиланням 
ІНФОРМАЦІЯ_5 Товариство з обмеженою відповідальністю «ЗОЛОТА СЕРЕДИНА» (код за ЄДРПОУ 32611564) спростувати інформацію, наведену у публікації, розміщеній на веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_2 за електронним посиланням ІНФОРМАЦІЯ_6 kievi-z-porushennyami-pratsyuyut-tisyachi-tyutyunovih-kioskiv-zhurnalist-nazvav imena-podatkivtsiv-yaki-sabotuyut-perevirki.htm , протягом 5-ти робочих днів на шляхом головній оприлюднення сторінці веб-сайту https://www.obozrevatel.com повного тексту судового рішення за результатами розгляду цієї позовної заяви із заголовком «СПРОСТУВАННЯ». 
- Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «ЗОЛОТА СЕРЕДИНА» видалити публікацію, розміщену на веб-сайті https://www.obozrevatel.com за електронним посиланням https://www.obozrevatel.com/ukr/ekonomika-glavnaya/economy/u-kievi-z porushennyami-pratsyuyut-tisyachi-tyutyunovih-kioskiv-zhurnalist-nazvav imena-podatkivtsiv-yaki-sabotuyut-perevirki.htm , в тому числі у перекладі на іноземну мову. 
- Судові витрати стягнути з відповідача.
Ухвалою суду від 03 квітня 2026 року відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи здійснювати у порядку загального позовного провадження. 
19 квітня 2026року представником відповідачем через систему «Електронний суд» надіслано письмові пояснення у справі. У своїх поясненнях представник позивача – адвокатка Сич М.В. зазначає, що інформація оприлюднена у публікації під заголовком « ІНФОРМАЦІЯ_7 » за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3 є повним відтворення автором статті інформації, що була поширена на Тelegram- каналі ВИЙ.Ukraine та на Тelegram- каналі « ІНФОРМАЦІЯ_8 » та є републікованим матеріалом.
В статті наведений скриншот вищезазначеного повідомлення. Крім того, документальні підтвердження того, що першоджерелом цієї інформації є саме на Тelegram-каналі ВИЙ.Ukraine та на Тelegram-каналі « ІНФОРМАЦІЯ_8 » надані Позивачем. Зі змісту наданих Позивачем матеріалів вбачається, що спірна інформація на сайті Інтернет-видання «Обозреватель» була розміщена з застосуванням прямих посилань на оригінал інформації у мережі Тelegram та скриншот у мережі Тelegram, а також із цитуванням частин тексту оригіналу інформації, не перекручуючи його.
Тобто, у даному випадку оспорювана інформація вже була доведена до необмеженого кола осіб, які мали вільний доступ до Тelegram-каналі ВИЙ.Ukraine та на Тelegram- каналі « ІНФОРМАЦІЯ_8 » і лише потім була «перепощена» Інтернет-видання «Обозреватель».
За таких обставин, інформація, що розміщена в мережі Інтернет Відповідачем є не що інше як «перепост» інформації, без її спотворення та висловлення власних суджень, а отже видання не може відповідати за інформацію, що ним не створена.
Окрім того, зазначає, що фрази , на які посилається позивачка вирвані із контексту та не відображають повного змісту публікації. Статті стосується питання, які мають значний суспільний інтерес, та містить оціночні судження, які засновані на фактах. Опублікована інформація має явний критично-оцінний характер, що базується на фактах. Саме тому опублікована гостра критика не перевищує меж допустимої критики щодо Позивача, а повідомлення будь-яких даних в межах публікацій зумовлене переважаючим суспільним інтересом, порівняно із потребою захисту немайнових прав Позивача.
29 квітня 2026 року від позивачки через «Електронний суд» надійшли додаткові пояснення у справі, у яких вона у відповідь на пояснення представника відповідача зазначає, що рівень суспільного інтересу до висвітленої теми не є підставою для поширення недостовірної інформації, не звільняє від обов`язку медіа перевірки поширених фактів та не допускає безпідставного звинувачення конкретної особи. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини навіть у питаннях суспільного інтересу журналісти повинні діяти добросовісно та на основі достовірних фактів.
У поясненнях Відповідачем зазначено, що опублікована інформація має явний критично-оціночний характер, що базується на фактах. Проте, жодного доказу на підтвердження вказаних «фактів» (непроведення перевірок, суми недоотримання коштів у державний бюджет, протиправного впливу, дружніх стосунків, неоформлених працівників) – не надано. Поряд з цим, інформація про Позивача не є «гострою критикою» та оцінкою її діяльності, а викладена у формі фактичних неперевірених та недостовірних тверджень, що апріорі є недопустимим для суб`єкта медіа як рупору суспільства, який формує у громадськості ставлення до особи, яка обіймала посаду державної служби та на даний час веде свою професійну діяльність у приватній сфері. 
Поширена Відповідачем інформація містить твердження фактичного характеру щодо нібито причетності Позивача до протиправної діяльності, зловживання своїм становищем, впливу на діяльність державних органів та отримання неправомірної вигоди. Такі твердження формують у невизначеного кола осіб переконання про недоброчесність Позивача, що об`єктивно впливає на його суспільну оцінку, професійну репутацію та довіру з боку партнерів, клієнтів і колег, а, отже, завдає шкоди особистим немайновим правам Позивача 
Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд виходить з наступного.
Суд установив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 на веб-сайті онлайн медіа «OBOZ.UA» ІНФОРМАЦІЯ_2 за посиланням:  ІНФОРМАЦІЯ_3 було опубліковано матеріал під заголовком: « ІНФОРМАЦІЯ_4 , які саботують перевірки», під авторством ОСОБА_2 .
Ця обставина підтверджується заявою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Пелех Зоряни Богданівни від 17 лютого 2026 року, якою засвідчена інформація щодо розміщення на інтернет сторінці за посиланням https://www.obozrevatel.com/ukr/ekonomika-glavnaya/economy/u-kievi-zporushennyami-pratsyuyut-tisyachi-tyutyunovih-kiosk2iv-zhurnalist-nazvav-imenapodatkivtsiv-yaki-sabotuyut-perevirki.htm вказаної статті (а.с.20- 29) та не заперечується представником відповідача. 
Відповідно до Довідки з відомостями про власника вебсайту (вебсторінки), реєстранта доменного імені або інформацією про його встановлення від 02.03.2026 №34/2026-Д, наданої ТОВ «Центр компетенції з формування доказів у мережі Інтернет «ВЕБ-ФІКС», встановлено, що власником веб-сайту https://www.obozrevatel.com є володілець облікового запису – ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЗОЛОТА СЕРЕДИНА».
Зазначена обставина також не заперечується відповідачем.
Зі змісту публікації, розміщеній на інтернет сторінці за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3 вбачається, що темою публікації є тіньовий ринок продажу сигарет, корупція та бездіяльність податкових органів, які мали би контролювати ринок. Автор ( ОСОБА_5 ) практично не додає власних міркувань — стаття побудована як переказ і цитування першоджерела, яким є оприлюднений матеріал на Тelegram- каналі ВИЙ.Ukraine та на Тelegram- каналі « ІНФОРМАЦІЯ_8 » та зазначено автора публікацій ОСОБА_6 , цитуючи його та наводячи скріншоти з повідомленнями на Телеграм-каналах.
При цьому фрагменти тексту, які позивачка вважає принижують її честь та гідність, а саме:
«Єдина сімейна пара, яка впливає на кадрові зміни, це родина ОСОБА_3 . Вони позачергово продзвонюють області і через керівництво вибудовують амплітуду збору коштів по акцизу»;
« ОСОБА_4 – після свого звільнення юридично закинула всі сили на свого чоловіка, щоб зробити вертикаль по областям країни і зберегти свого горе чоловіка при посаді». – наведені в тексті як цитата автора ОСОБА_6 опублікована на  Тelegram- каналі ВИЙ.Ukraine

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
Згідно з частинами другою та третьою статті 34 Конституції України і статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Здійснення цих свобод, оскільки воно пов`язане з обов`язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві, зокрема, для захисту репутації чи прав інших осіб.
У той же час статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право на повагу до приватного життя.
Відповідно до частини четвертої статті 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.
Статтею 201 ЦК України передбачено, що особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є, зокрема, честь, гідність і ділова репутація.
Відповідно до статті 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.
Згідно зі статтею 299 ЦК України фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації.
Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації (частина перша статті 277 ЦК України).
Юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову про захист честі та гідності, ділової репутації, є сукупність таких обставин: а) поширена інформація, тобто, доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто, позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто, такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто, або завдає шкоди особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.
Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.
Відповідно до статті 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.
Визначення відповідачів, предмета і підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (правова позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена в постанові від 17.04.2018 у справі №523/9076/16-ц).
У постанові від 18.12.2019 у справі №742/286/17, предметом розгляду якої були вимоги про захист честі, гідності, ділової репутації та спростування недостовірних відомостей, Верховний Суд також зауважив, що:
"Відповідачами у справі про захист честі, гідності чи ділової репутації є фізична або юридична особа, яка поширила недостовірну інформацію, а також автор цієї інформації.
У випадку коли інформація була поширена у засобі масової інформації з посиланням на особу, яка є джерелом цієї інформації, ця особа також є належним відповідачем.
При опублікуванні чи іншому поширенні оспорюваної інформації без зазначення автора (наприклад, у редакційній статті) відповідачем у справі має бути орган, що здійснив випуск засобу масової інформації.
Належним відповідачем у разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб-сайта, особи яких позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві.
Якщо автор поширеної інформації невідомий або його особу та/чи місце проживання (місцезнаходження) неможливо встановити, а також коли інформація є анонімною і доступ до сайту - вільним, належним відповідачем є власник веб-сайту, на якому розміщено зазначений інформаційний матеріал, оскільки саме він створив технологічну можливість та умови для поширення недостовірної інформації.
Якщо недостовірна інформація, що принижує честь, гідність чи ділову репутацію, розміщена в мережі Інтернет на інформаційному ресурсі, зареєстрованому в установленому законом порядку як засіб масової інформації, то при розгляді відповідних позовів суди мають керуватися нормами, які регулюють діяльність засобів масової інформації.
Аналогічний правовий висновок висловив Верховний Суд у постанові від 13 лютого 2019 року (справа №439/1469/15-ц, провадження №61-5189св18).
Тобто Верховний Суд та Велика Палата Верховного Суду неодноразово виснували про те, що належним відповідачем у разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник вебсайта , особи яких позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві. 
Відповідно до статті 117 Закону України «Про медіа» суб`єкти у сфері медіа та їх працівники, а також журналісти, які виконують роботу за цивільно-правовим договором для медіа, не несуть відповідальності за поширення інформації, забороненої цим Законом, а також інформації, що не відповідає дійсності, порушує права і законні інтереси особи, якщо ця інформація є дослівним або у переказі без спотворення суті відтворенням матеріалів, опублікованих іншим зареєстрованим медіа, або точним за змістом відтворенням оригінальних матеріалів іноземного медіа з посиланням на них.
Разом з тим, дослівне відтворення матеріалу не звільняє журналіста від обов`язку перевірити інформацію, яку він опубліковує на достовірність.
Оцінюючи заявлені позовні вимоги на предмет наявності складу юридичного правопорушення суд зазначає, що на момент оприлюднення інформації на веб сторінці онлайн медіа «OBOZ.UA» ІНФОРМАЦІЯ_2  інформація, яку вважає недостовірною позивачка, вже була доведена (оприлюднена) необмеженому колу осіб на Тelegram- каналі ВИЙ.Ukraine. При цьому здійснюючи републікування інформації журналістом ОСОБА_7 процитовано та містяться посилання на авторство журналіста Євгена Плінського. Тобто, наведена у публікації інформація дозволяє встановити як автора інформаційного матеріалу так і Телеграм –канал на якому інформацію було розміщено вперше (першоджерело).
Ураховуючи, що автором першоджерела опублікованої інформації не є відповідач, у даній справі ТОВ «Золота Середина» не може бути єдиним відповідачем, відповідно передчасним є розгляд судом заявлених до такого відповідача позовних вимог по суті, адже заявлення позову до неналежного відповідача або незалучення до участі у справі всіх належних відповідачів за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті є підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад. У такому випадку достовірність поширеної інформації, спростування якої є предметом позову в цій справі, не перевіряється.
Такого ж висновку дійшов Верховний суд у постанові від 18 лютого 2026 року у справі № 910/14711/24.
На підставі викладеного вище, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.
Відповідно до статті 141 ЦПК України у зв`язку із відмовою у задоволенні позовних вимог судові витрати слід покласти на позивача.
Керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 141, 258, 259, 263 - 265 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Золота Середина» про захист честі, гідності та ділової репутації – відмовити.
Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.
Відомості про учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 , (адреса АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )
Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Золота Середина» адреса 08630, Київська обл., Обухівський район, с.Мархалівка, вул. Антонова, 1Б, ЄДРПОУ 32611564.

Повний текст рішення складено 16.07.2026.

Суддя Ірина МАРТИНЦОВА