ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
================================================================

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2026 року Справа № 915/168/25 
м. Миколаїв
Господарський суд Миколаївської області,
головуючий суддя Коваль С.М.,
розглянувши без виклику сторін
справу № 915/168/25,
за позовом Приватного підприємства “Італ Кераміка”,
65048, м. Одеса, вул. Базарна, 32;
до Товариства з обмеженою відповідальністю “Артбуд-Миколаїв”, 
54056, м. Миколаїв, вул. Космонавтів, буд. 65/3; 
про стягнення 38251 грн. 20 коп.,-

В С Т А Н О В И В:

Приватним підприємством (ПП) “Італ Кераміка” пред`явлено позов до Товариства з обмеженою відповідальністю (ТОВ) “Артбуд-Миколаїв” про стягнення з останнього грошових коштів у сумі 38251 грн. 20 коп. – основного боргу, з посиланням на неналежне виконання відповідачем грошового зобов`язання щодо оплати вартості поставленого товару за укладеним між ними договором поставки від 10.01.2022 № 2978 (далі - договір), внаслідок чого виник борг.
У позовній заяві також викладено вимогу про стягнення з ТОВ “Артбуд-Миколаїв” грошових коштів на відшкодування витрат з оплати позовної заяви судовим збором.
Ухвалою суду від 10.02.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, визначено відповідачеві 15-денний строк від дня отримання даної ухвали для подання до суду заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.
Позивач у своїй позовній заяві позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх повністю.
Від відповідача відзив на позовну заяву не надійшов; ухвала від 10.02.2025 направлена до електронного кабінету відповідача, що підтверджується довідкою про доставку ухвали.
Згідно ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Приймаючи до уваги, що відповідач, який належним чином повідомлений про наявність у провадженні суду справи з позовними вимогами до нього, у строк, встановлений ч. 1 ст. 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак, не скористався наданими йому процесуальними правами.
Враховуючи, що ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, не перешкоджає розгляду спору по суті, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи відповідно до ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України за наявними в ній матеріалами.
Відповідно до частин 5, 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. При розгляді справи у порядку спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від відповідача до суду не надходило.
Згідно з приписами ст. 17 Закону України “Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини” суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.
Європейський суд з прав людини щодо критеріїв оцінки розумності строку розгляду справи визначився, що строк розгляду має формувати суд, який розглядає справу. Саме суддя має визначати тривалість вирішення спору, спираючись на здійснену ним оцінку розумності строку розгляду в кожній конкретній справі, враховуючи її складність, поведінку учасників процесу, можливість надання доказів тощо.
Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід вважати строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального та процесуального законів.
Враховуючи, що відповідач не заперечив про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, суд, керуючись засадами рівності учасників судового процесу перед законом і судом, розумності строків розгляду справи, вважає обґрунтованим постановлення рішення в цій справі у строк, визначений ст. 248 ГПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого.
Між ПП “Італ Кераміка” (за договором - постачальник) та ТОВ “Артбуд-Миколаїв” (за договором - покупець) 10.01.2022 укладено договір поставки № 2978, згідно умов п. 1.1. якого, постачальник зобов`язується поставити та передати у власність покупця будівельні матеріали (надалі - товар) відповідно до всіх видаткових накладних, виписаних в період дії даного договору, які є невід`ємною частиною, а покупець зобов`язується прийняти і своєчасно оплатити товар в порядку, визначеному умовами цього договору.
Згідно п. 6.1 договору, постачання товару здійснюється за місцезнаходженням одного з складських приміщень постачальника на умовах EXW (франко-завод) згідно виставленого рахунку. Товар може бути поставлений на інших умовах, зазначених в рахунку та Специфікації (накладній).
Видаткова накладна, підписана сторонами є погодженням асортименту товару, його кількості та ціни, прирівнюється до специфікації та є невід`ємною частиною цього договору (п. 1.2 договору).
Відповідно до п. п. 4.1., 4.2. та 4.4. договору, ціни на товар остаточно визначаються сторонами в накладних на момент поставки партії товару. Загальна сума договору визначається загальною вартістю поставлених за даним договором товарів згідно накладних протягом строку його дії.
Покупець зобов`язаний повністю розрахуватись за кожну отриману партію товару в залежності від умови її оплати наступним чином: при поставці товару із 100% передоплатою - відповідно до виставленого постачальником рахунка для оплати за умови надходження всієї суми на банківський рахунок постачальника до відпуску товару по накладній; при поставці з оплатою "за фактом отримання товару" (якщо товар відпущений з відстрочкою платежу, а строк розрахунків в накладній не зазначений) - протягом 1 календарних днів з моменту прийняття покупцем зазначеної партії на суму, вказану в накладній (п.п. 4.5, 4.5.1 та 4.5.2 договору).
Сторонами погоджено, що договір вступає в силу з моменту його підписання і діє до 31.12.2023 включно, але до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором (п. 10.1 договору).
Позивачем на адресу відповідача надіслано рахунок на оплату та відповідно 31.01.2022 поставлено товар за договором на загальну суму 38 251,20 грн., що підтверджується копією видаткової накладної № 3101220007 від 31.01.2022, яку підписано представниками обох сторін. 
Додатковим підтвердженням погодження відповідача з обставинами вчинення зазначеної господарської операції є акт звірки взаєморозрахунків, складений та підписаний контрагентами у грудні 2024 року. У вказаному акті відповідач підтвердив як факт отримання товару за видатковою накладною № 3101220007 від 31.01.2022, так і наявність заборгованості перед позивачем.
За твердженням ПП “Італ Кераміка” відповідач свої зобов`язання з оплати поставленого товару не виконав, у зв`язку із чим за ним утворилась заборгованість у сумі 38 251,20 грн. 
Відповідно до ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторони засвідчує її волю до вчинення правочину (конклюдентні дії). Згідно зі статтею 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми.
Положеннями ст.ст. 641, 642 ЦК України передбачено, що пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і беззастережною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, сплатила кошти тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є акцептом пропозиції, якщо інше не вказано в пропозиції або не встановлено законом.
Згідно вимог ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст.ст. 525, 526 ЦК України).
Відповідно до ст. 617 ЦК України, відсутність у боржника необхідних коштів або порушення зобов`язань контрагентами боржника не є підставою для звільнення його від відповідальності за порушення зобов`язання.
Згідно до ч. ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Ураховуючи викладене, суд визнає доведеним, що відповідачем порушені договірні зобов`язання щодо своєчасної оплати поставленого товару, внаслідок чого утворилася заборгованість у сумі 38251,20 грн. Оскільки факт наявності зазначеного боргу підтверджується належними доказами та визнаний самим відповідачем в акті звірки взаєморозрахунків, а будь-які правові підстави для звільнення від обов`язку з оплати товару відсутні, вказану суму заборгованості належить стягнути з відповідача на користь позивача.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд приходить до наступного.
Господарським процесуальним законодавством передбачено покладання судових витрат у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ст. 129 ГПК України).
Ураховуючи викладене, та що спір у справі виник унаслідок порушення ТОВ “Артбуд-Миколаїв” зобов`язань за укладеним з ПП “Італ Кераміка” договором поставки, і судом визнано позовні вимоги обґрунтованими, суд покладає на відповідача відшкодування витрат позивача на оплату позовної заяви судовим збором за платіжною інструкцією від 27.01.2025 № 145 у сумі 3028 грн., яка є мінімальним розміром судового збору, передбаченого законодавством про судовий збір для оплати вимог майнового характеру, належить відшкодувати за рахунок відповідача.

Керуючись ст.ст. 86, 129, 233, 236-238, 240, 241, 252 ГПК України, суд, –
В И Р І Ш И В:

1. Позов Приватного підприємства “Італ Кераміка” задовольнити повністю.
2.Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю “Артбуд-Миколаїв”, (54056, м. Миколаїв, вул. Космонавтів, буд. 65/3, ідентифікаційний код 41250884) на користь Приватного підприємства “Італ Кераміка” (65048, м. Одеса, вул. Базарна, 32; ідентифікаційний код 35641104) грошові кошти у сумі 38251 грн. 20 коп., а також грошові кошти на відшкодування витрат з оплати позовної заяви судовим збором у сумі 3028 грн. 

Рішення може бути оскаржено до Південно-Західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.М.Коваль.