Справа №567/1818/25
Провадження №2/567/100/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2026 року | м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:
головуючий суддя - Назарук В.А. 
при секретарі - Гічиновська Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Острозької міської ради Рівненської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Рівненський обласний державний нотаріальний архів, про поновлення строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , визнання права на спадкування за законом, зобов`язання долучити як спадкоємицю до спадкової справи №75 від 05.09.1981

в с т а н о в и в :

в Острозький районний суд Рівненської області з позовом до Острозької міської ради Рівненської області про поновлення строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , визнання права на спадкування за законом, зобов`язання долучити як спадкоємицю до спадкової справи №75 від 05.09.1981 звернулась ОСОБА_1 та мотивує свою заяву тим, що є дочкою ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , після смерті якого Острозькою районною державною нотаріальною конторою Рівненської області було заведено спадкову справу №75 від 05.09.1981 і її не було включено до числа спадкоємців, оскільки вона проживала в іншому місті і не була повідомлена про відкриття спадкової справи.
Окрім того, посилається на те, що смерть обох її батьків спричинила психологічний стан, який унеможливив своєчасне звернення з заявою про прийняття спадщини і лише в 2025 році вона дізналась про існування спадкової справи, що є підставою для поновлення строку для прийняття спадщини. 
Як на правове обгрунтування своєї позиції, посилається на ст.1272 ЦК України.
Ухвалою суду від 17.10.2025 було відкрито загальне позовне провадження у справі, розпочато підготовче провадження та визначено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи.
Відповідач Острозька міська рада Рівненської області правом подати відзив на позовну заяву не скористалась.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Рівненський обласний державний нотаріальний архів правом подати пояснення на позовну заяву не скористався.

Ухвалою суду від 03.03.2026 було витребувано з Рівненського обласного державного нотаріального архіву копію спадкової справи №75, заведеної 05.09.1981 після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвалою суду від 13.05.2026 було витребувано від приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області Тишкун Ж.Я. витяг з Спадкового реєстру про заповіти та спадкові договори, посвідчені ОСОБА_3 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 та померла ІНФОРМАЦІЯ_3 та відомості про спадкову справу, заведену після смерті  ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .
В судове засідання позивачка не з`явилась, в поданій до суду заяві підтримала позовні вимоги та просить розглянути справу в її відсутності.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, в поданій до суду заяві просить розглянути справу в його відсутності, зазначивши, що за наявності законних та обгрунтованих підстав не заперечує проти задоволення позовних вимог.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Рівненський обласний державний нотаріальний архів в поданій до суду заяві просить розглянути справу без участі свого представника та при вирішенні справи покладається на розсуд суду.
Суд, повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності та взаємозв`язку, вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
В судовому засіданні встановлено, що позивачка народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 в м.Кривий Ріг Дніпропетровської області і її батьками були ОСОБА_2 , 1909 року народження і ОСОБА_4 , 1916 року народження.
Шлюб між батьками позивачки було розірвано 02.07.1977 (витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію розірвання шлюбу).
Водночас, зі свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 встановлено, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Острог Рівненської області.
ІНФОРМАЦІЯ_5 в м.Кривий Ріг Дніпропетровської області померла матір позивачки – ОСОБА_5 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 ).
Вирішуючи спір, суд вважає помилковою позицію позивачки щодо необхідності застосування до спірних правовідносин Цивільного Кодексу України, оскільки він набрав чинності 01.01.2004, а смерть батька позивачки мала місце 24.01.1981, коли діяв Цивільний кодекс УРСР, який і підлягає застосуванню до спірних правовідносин.
Відповідно до ст.524 ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом, а відповідно до ст.525 ЦК УРСР, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21цього Кодексу.
Таким чином, ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрилась спадщина після смерті спадкодавця ОСОБА_2 , строк прийняття якої, відповідно до ст.549 ЦК УРСР закінчився 24.07.1981.
Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.09.1981 року, виданого Острозькою районною державною нотаріальною конторою, встановлено, що після смерті ОСОБА_2 було заведено спадкову справу №75 і його спадкоємцем за законом була його дружина ОСОБА_6 (відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб, шлюб було укладено 28.09.1977).
З зазначеного свідоцтва встановлено, що до складу спадкової маси після смерті спадкодавця ОСОБА_2 належали лише грошові заощадження в ощадкасі №6371 м.Острог.

За правилами ч.1 ст.529 ЦК УРСР, позивачка належала до кола спадкоємців першої черги після смерті ОСОБА_2 .
Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв (частина перша статті 548 ЦК УРСР).
Дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем спадщини, визначені ст.549 ЦК УРСР.
Так, згідно із ч.1 ст.549 ЦК УРСР, визнавалось, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.
Частиною другої зазначеної статті визначено, що зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 .
В судовому засіданні встановлено, що протягом 6 місяців від дня відкриття спадщини спадкодавця ОСОБА_2 позивачка до державної нотаріальної контори зави про прийняття спадщини не подавала, а отже є такою, що пропустила строк на прийняття спадщини.
Частиною 1 статті 550 ЦК УРСР було визначено, що строк для прийняття спадщини, встановлений статтею 549 цього Кодексу, може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними.
Вирішуючи питання про продовження строку для прийняття спадщини, необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на подання заяви про прийняття спадщини.
З позовної заяви встановлено, що підставою для продовження позивачці строку для прийняття спадщини вона вважає не повідомлення її про відкриття спадкової справи, а також те, що смерть обох її батьків спричинила психологічний стан, який унеможливив своєчасне звернення з заявою про прийняття спадщини.
Водночас, при вирішенні спору судом враховується, що позивачка не надала суду жодного медичного документу на підтвердження існування, тривалості та безперервності її тяжкого психологічного стану, зумовленого смертю батьків, який би об`єктивно перешкоджав її зверненню до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини.
Відповідно до п.121 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, чинної на момент виникнення спірних правовідносин, заява про прийняття спадщини повинна бути зроблена в письмовій формі, а справжність підпису спадкоємця на цій заяві засвідчується органом, який вчиняє нотаріальні дії. Засвідчувати справжність підпису не потрібно, якщо спадкоємець особисто прибув до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини і подав заяву. У цьому випадку державний нотаріус встановлює особу спадкоємця і перевіряє справжність його підпису, про що робить відмітку на заяві і зазначає найменування документа, що посвідчує особу, його номер, дату видачі, найменування установи, яка видала документ, та рік народження спадкоємця. Якщо заява, на якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, надійшла поштою, вона приймається державним нотаріусом, а спадкоємцю пропонується надіслати заяву, оформлену належним чином, або прибути особисто до державної нотаріальної контори.
З зазначеної норми вбачається, що для подання заяви про прийняття спадщини позивачці було достатньо особисто подати свою письмову заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори або навіть надіслати свою письмову заяву поштою, що спростовує доводи позивачки про те, що зазначену заяву вона не могла подати із-за перебування в тяжкому психологічному стані. 
Таким чином, при вирішенні спору, суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_1 цілком мала можливість на підставі Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, засвідчити свій підпис на заяві про прийняття спадщини спадкодавця ОСОБА_2 та засобами поштового зв`язку подати її державній нотаріальній конторі, оскільки такі дії особливих зусиль від позивачки не потребували.
При цьому, суд виходить і з того, що з часу відкриття спадщини і до часу звернення позивачки до суду з даним позовом пройшло більше 44 років, що вказує на значний час пропуску строку для прийняття спадщини спадкодавця ОСОБА_2 позивачкою.
Відповідно до п.108 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, чинної на момент виникнення спірних правовідносин, державний нотаріус, який одержав повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язаний повідомити про це тих спадкоємців, місце перебування яких йому відоме.
Оскільки матеріали справи не містять відомостей про те, що державному нотаріусу, який відкрив спадкову справу після смерті ОСОБА_2 було відоме місце перебування інших спадкоємців, то при вирішенні справи суд виходить з того, що в нотаріуса не було можливості повідомити позивачку про відкриття спадкової справи. 
Водночас, позивачка не надала суду доказів відсутності публічної об`яви або повідомлення нотаріуса про відкриття спадкової справи після смерті ОСОБА_2 в пресі та при вирішенні справи виходить з того, що вчинення такої дії було правом, а не обов`язком державного нотаріуса. В той же час, суд вважає, що вчинення публічної об`яви або повідомлення нотаріуса про відкриття спадкової справи після смерті ОСОБА_2 в пресі не призвело б до повідомлення позивачки про відкриття спадкової справи, оскільки вона проживала в іншій місцевості, ніж спадкодавець.
В той же час, на час смерті ОСОБА_2 його дочці було 44 роки, тобто вона була повнолітньою, була спадкоємцем першої черги, знала про смерть батька, а отже мала всі можливості подати заяву про прийняття спадщини.
Отже, в судовому засіданні встановлено, що в позивачки в період з 24.01.1981 по 24.07.1981 не було жодних об`єктивних, непереборних та істотних труднощів для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , а тому в позові слід відмовити.
Керуючись статтями 5, 12, 13, 142, 211, 258, 263-265, 273 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в :

в позові ОСОБА_1 до Острозької міської ради Рівненської області про поновлення строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , визнання права на спадкування за законом, зобов`язання долучити як спадкоємицю до спадкової справи №75 від 05.09.1981, відмовити. 

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:
позивачка – ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ),
відповідач – Острозька міська рада Рівненської області (місцезнаходження: м.Острог, вул.Героїв Майдану, 4 Рівненської області, код ЄДРПОУ 05391005),
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору – Рівненський обласний державний нотаріальний архів (місцезнаходження: м.Рівне, вул.Замкова, 29 Рівненської області, код ЄДРПОУ 35840523).

Повне рішення складено 24.07.2026.

Суддя Острозького районного суду | Назарук В.А.