14.07.2026 
Справа № 337/2287/26
Провадження 2/337/1964/2026

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 липня 2026 року м. Запоріжжя
Хортицький районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючої судді –Ширіної С.А.,
за участі секретаря- Бикової С.Б.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Михайлівської селищної військової адміністрації Василівського району Запорізької області про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

09.04.2026 року позивачка ОСОБА_1 , інтересах якої діє представник адвокат Ільїна В.Ю. , звернулася до суду з позовом до Михайлівської селищної військової адміністрації Василівського району Запорізької області про визнання права власності, який мотивований тим, що 11.01.1995 р. ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого державним нотаріусом Михайлівської державної нотаріальної контори Запорізької області Науменко Н.В., стала власницею житлового будинку площею 65,5 кв.м., загальною площею 123,9 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 .Зазначене свідоцтво про спадщину за заповітом було зареєстровано 12.01.1995 р. Михайлівським бюро технічної інвентаризації під номером 4647 .Отже, наведене свідчить про те що право власності на будинок за адресою АДРЕСА_1 , було належним чином зареєстровано за позивачем відповідно до законодавства України, діючого на момент такої реєстрації.З метою подальшої реалізації права власника щодо звернення за відшкодуванням шкоди завданої країною-агресором, позивач звернулася через ЦНАП до державного реєстратора за внесенням відомостей про право власності на будинок до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Рішенням державного реєстратора №80673886 від 04.09.2025 було відмовлено в державній реєстрації прав на нерухоме майно через те, що пройшов строк на усунення обставин, що були підставою для прийняття рішення про залишення заяви про державну реєстрацію прав без руху.Причиною є ненадання відомостей на паперових носіях, які знаходяться в смт. Михайлівка, яке знаходиться в окупації з 28.02.2022 року.
З урахуванням вищевикладеного, а саме відсутності оригіналів правовстановлюючих документів на будинок, що перешкоджає державній реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, у позивача виникла необхідність звернутися до суду з позовною заявою про визнання за нею право власності на будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою суду від 16.04.2026 за даним позовом відкрито загальне позовне провадження і призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 17.06.2026 закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду.
Позивачка ОСОБА_1 та її представник в судове засідання не прибули, від представника позивачки до суду надійшло клопотання про розгляд справи у відсутність сторони позивача, просить позов задовольнити.
Представник відповідача Михайлівської селищної військової адміністрації Василівського району Запорізької області в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи у відсутність сторони відповідача, просить вирішити справу на розсуд суду.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.
Суд вважає можливим розглянути справу за відсутністю сторін, які беруть участь у справі , у загальному позовному провадженні, на підставі наявних у справі доказів.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши усі докази у сукупності, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого державним нотаріусом Михайлівської державної нотаріальної контори Запорізької області Науменко Н.В., належить житловий будинок площею 65,5 кв.м., загальною площею 123,9 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 .Зазначене свідоцтво про спадщину за заповітом було зареєстровано 12.01.1995 р. Михайлівським бюро технічної інвентаризації під номером 4647, що підтверджується відбитком реєстраційного напису.
Відповідно до ч.1 ст.15, ч. 1 ст.16 ЦК України кожна особа (фізична, юридична) має конституційне право на судовий засіб захисту.
Згідно Цивільного кодексу України особа, яка вважає, що її речові права порушені, має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності (ст. 392 ЦК України).
Статтею 16 ЦК України передбачено, що звертаючись до суду позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту.
Суд встановив, що на час укладання позивачем права власності на будинок , а саме, на 12.01.1995 року діяли норми ЦК УРСР 1963 року.
Право власності на вищезазначений житловий будинок набуто позивачем на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого державним нотаріусом Михайлівської державної нотаріальної контори Запорізької області Науменко Н.В.
Відповідно п. 23 ст. 1 Інструкції «Про порядок реєстрації будинків і домоволодінь в містах і селищах міського типу УРСР» від 31.01.1966 року, яка діяла до 13.01.1995 року, тільки в містах та селищах міського типу реєстрацію житлових будинків проводило бюро технічної інвентаризації.
Право власності на вищезазначений житловий будинок зареєстроване 12 січня 1995 року у Михайлівському бюро технічної інвентаризації на праві особистої власності за ОСОБА_1 , та зареєстровано в реєстрі за №60.
Згідно п. 1ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Пунктом 3 ці є ж статті передбачено, що якщо цивільні правовідносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.
У відповідності до п. 5ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року, право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.
Згідно п. 27 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого правовстановлюючими документами, на підставі яких проводиться Постановою КМ України від 22.06.2011 року № 703, реєстрація права власності на об`єкти нерухомого майна, є рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.
Відповідно до ст. 182 ЦК України та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що об`єкти нерухомого майна підлягають спеціальній реєстрації відповідним органом. Згідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно це офіційне визнання і підтвердження державою факту виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно.
З урахуванням положень частини першої статті1 5та статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
За правилами ст.392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред`явлений, зокрема, у випадку, коли особа є вже власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19.05.2020 у справі №916/1608/18 зазначила, що правила ст.392 ЦК України застосовуються не тільки у випадках, коли власник втратив документ, який засвідчує його право власності, а й у випадках, коли наявні в нього документи не дають змоги беззаперечно підтвердити своє право власності на нерухоме майно.
Відповідно Наказу Міністерства розвитку громад та території України від 28.02.2022 №376 Михайлівська селищна територіальна громада Запорізької області визнано тимчасово окупованою територією України з 28.02.2022 року. 
Так, суд вважає встановленим та доведеним, що позивач правомірно набула право власності на житловий будинок , тобто відповідно до чинного законодавства.
Разом з тим, право власності позивача на вказану житловий будинок в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, який функціонує з 01.01.2013, не зареєстровано.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне позов задовольнити, визнати за позивачем право власності на житловий будинок загальною площею 123,9 кв.м., житловою площею 65,6 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Керуючись ст.ст.5, 12, 13, 89, 259,263-265, 273 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Михайлівської селищної військової адміністрації Василівського району Запорізької області про визнання права власності- задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на житловий будинок загальною площею 123,9 кв.м., житловою площею 65,6 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: С.А.Ширіна