Справа № 167/1178/26
Номер провадження 3/167/396/26

П О С Т А Н О В А

09 вересня 2026 року м. Рожище

Суддя Рожищенського районного суду Волинської області Шептицька Н.В., вивчивши адміністративні матеріали, що надійшли з Відділу поліцейської діяльності №1 (м. Рожище) Луцького РУП ГУНПП у Волинській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 ,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення ( далі - КУпАП),
в с т а н о в и в:
08.09.2026 року до Рожищенського районного суду Волинської області надійшли адміністративні матеріали, що складені та оформлені уповноваженою особою ВПД №1 (м.Рожище) ЛРУП ГУНП у Волинській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Вивчивши Протокол серії ВАД №432151 від 25.08.2026 року про адміністративне правопорушення (далі - Протокол), згідно якого: «25.08.2026 року о 21 год 30 хв гр. ОСОБА_1 за місцем свого проживання вчиняв домашнє насильство відносно своєї дружини гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто умисні дії психологічного характеру, а саме ображав нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, внаслідок чого було завдано шкоду психологічному здоров`ю», зазначаю наступне.

Згідно ч.1 ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Відповідно до диспозиції ч.1 ст.173-2 КУпАП адміністративним правопорушенням є вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Згідно п.14 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», психологічне насильство – це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження у справі про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її у точній відповідності із законом.
Згідно положень ст. ст. 252, 254, 255, 256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння (діянь), яке (які) містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, є найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення.
В межах, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин інкримінованого особі адміністративного правопорушення і повинен провадитися їх, у тому числі, і судовий розгляд.
З цього слідує, що протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів у справі, але й актом обвинувачення у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення.
Так, обставини правопорушення повинні бути викладені в протоколі конкретно, з належним формулюванням складу адміністративного правопорушення у відповідності до змісту диспозиції статті (частини статті) КУпАП, що передбачає відповідальність за його вчинення.
Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення, який в порядку ст.251 КУпАП є одним з доказів в справі про адміністративне правопорушення, та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка має право складати відповідний протокол, та не може бути перекладено на суд.
Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02, «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява №36673/04, «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року).
При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати/збирати докази на підтвердження винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Однак, наявний у справі Протокол про адміністративне правопорушення зазначеним вимогам не відповідає, оскільки зазначений склад адміністративного правопорушення, який ставиться у провину ОСОБА_1 , не відповідає диспозиції ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Згідно чинного КУпАП не передбачено, щоб суд самостійно змінював суть адміністративного правопорушення, зазначеного у протоколі та пред`явленого правопорушнику. Суддя не має можливості, при розгляді справи, кваліфікувати дії особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за іншою статтею або частиною статті КУпАП.
Крім цього, Європейський суд з прав людини у справі «Кобець проти України» зазначав, що відповідно до прецедентної практики при оцінці доказів суд керується критерієм «поза розумним сумнівом» та доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і взаємоузгоджених.
Вина особи має бути підтверджена сукупністю належних та допустимих доказів, які кожен окремо та у взаємозв`язку між собою поза розумним сумнівом підтверджують обставини викладенні у протоколі, натомість, враховуючи наведені вище обставини, матеріали справи, зокрема Протокол, не містять всіх відомостей, які необхідні для забезпечення правильного розгляду справи, у зв`язку з чим суддя не має можливості в повному обсязі з`ясувати обставини правопорушення, перевірити відповідність кваліфікації діям ОСОБА_1 .
За наявності вказаних недоліків, що позбавляють можливості всебічно і повно з`ясувати обставини справи, у відповідності до вимог статтей 256, 278 КУпАП, справа підлягає поверненню на доопрацювання органу, від якого надійшов до суду Протокол про адміністративне правопорушення.
При цьому суд звертає увагу, що доопрацьований Протокол про адміністративне правопорушення з додатками необхідно повернути до суду з урахуванням вимог ч.1 ст.38 КУпАП.
Керуючись пунктом 2 статті 278 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в:
Повернути у Відділ поліцейської діяльності №1 (м. Рожище) Луцького РУП ГУНПП у Волинській області адміністративні матеріали стосовно  ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП для належного оформлення.
Постанова оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту підписання суддею.

Суддя Рожищенського районного суду
Волинської області Шептицька Н.В.