ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ 
Держпром, 8-й під`їзд, майдан Свободи, 5, м. Харків, 61022, 
тел. приймальня (057) 705-14-14, тел. канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41 
_______________________________________________________________________

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" липня 2026 р.	м. Харків	Справа №922/1524/26	

Господарський суд Харківської області у складі судді Добрелі Н.С. 
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом 	Акціонерного товариства "ХАРКІВОБЛЕНЕРГО" 	
до	Комунального некомерційного підприємства Златопільська лікарня "ПРОМІНЬ" Златопільської міської ради Харківської області 	
про	стягнення коштів	

без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

АТ "ХАРКІВОБЛЕНЕРГО" звернулося до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до КНП Златопільська лікарня "ПРОМІНЬ" Златопільської міської ради Харківської області, в якій просить суд стягнути з відповідача на користь позивача суму зайво сплаченого ПДВ у розмірі 6.217,38 грн, а також судові витрати.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що до вартості послуг за укладеними між позивачем та відповідачем договорами був включений податок на додану вартість, однак у відповідності до приписів пункту 197.1.5. статті 197 ПК України операції постачання послуг з медичного обслуговування населення (медична послуга) закладами охорони здоров`я, що мають ліцензію на постачання таких послуг, звільняються від оподаткування.
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 11.05.2026 з урахуванням малозначності справи №922/1524/26 в розумінні частини п`ятої статті 12 ГПК України відкрито спрощене позовне провадження, призначено розгляд справи без повідомлення сторін та встановлено учасникам справи строк для подання заяв по суті справи.
Частиною п`ятою статті 176 ГПК України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.
Ухвала про відкриття провадження в даній справі була надіслана до електронного кабінету відповідача в підсистемі ЄСІТС "Електронний суд" та отримана останнім 11.05.2026, про що свідчить довідка про доставку електронного листа до електронного кабінету КНП Златопільська лікарня "ПРОМІНЬ" Златопільської міської ради Харківської області.
Положеннями частини другої статті 14 ГПК України передбачено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частини третя статті 13 ГПК України).
Відповідно до частини дев`ятої статті 165, частини другої статті 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Відповідач у строк, встановлений частиною першою статті 251 ГПК України відзиву на позов не подав, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами.
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").
За висновками суду, в матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розгляну за наявними матеріалами справи.
Перевіривши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані позивачем докази, суд встановив наступне.
Між КНП Златопільська лікарня "ПРОМІНЬ" Златопільської міської ради Харківської області (виконавець) та АТ "ХАРКІВОБЛЕНЕРГО" (замовник) протягом 2021-2024 були укладені Договори про надання медичних послуг з проведенням періодичного медичного огляду працівників певних категорій від 01.04.2021 №572/02, від 06.06.2022 №572/02, від 06.06.2022 №772/02, від 12.04.2023 №572/02, від 01.04.2024 №572/01, від 01.04.2024 №772/02. Згідно з їх умовами виконавець зобов`язався надати послуги з проведення періодичного медичного огляду працівників замовника, а замовник - прийняти та оплатити такі послуги (ДКПП 86.21).
Також між КНП Златопільська лікарня "ПРОМІНЬ" Златопільської міської ради Харківської області (виконавець) та АТ "ХАРКІВОБЛЕНЕРГО" (замовник) були укладені Договори від 22.06.2021 №31/870, за умовами яких виконавець зобов`язався надати послуги з організації та проведення медичного огляду водіїв транспортних засобів та медичної підготовки водіїв та кандидатів у водії транспортних засобів відповідно до коду за ДК 021:2015-85110000-3 "Послуги лікувальних закладів та супутні послуги" та за ДК 016:2010-86.21 "Послуги у сфері загальної лікарської практики", а замовник - прийняти та оплатити такі послуги.
На виконання умов укладених Договір відповідачем були надані позивачу послуги на загальну суму 37.304,30 грн, про що свідчать Акт виконаних робіт від 29.04.2021 на суму 3.485,60 грн (в т.ч. ПДВ 20% - 580,93 грн); Акти здачі-приймання робіт (надання послуг) від 30.07.2021 №542 на суму 1.742,80 грн (в т.ч. ПДВ 20% - 290,47 грн); від 11.07.2022 №581 на суму 2.831,50 грн (в т.ч. ПДВ 20% - 471,92 грн); від 11.07.2022 №578 на суму 2.265,20 грн (в т.ч. ПДВ 20% - 377,53 грн); від 13.09.2022 №975 на суму 2.265,20 грн (в т.ч. ПДВ 20% - 377,53 грн); від 12.05.2023 №700 на суму 4.954,08 грн (в т.ч. ПДВ 20% - 825,68 грн); від 30.06.2023 №834 на суму 2.477,04 грн (в т.ч. ПДВ 20% - 412,84 грн); від 29.04.2024 №457 на суму 13.16,32 грн (в т.ч. ПДВ 20% - 2.202,72 грн); від 29.04.2024 №438 на суму 4.066,56 грн (в т.ч. ПДВ 20% - 677,76 грн), які підписані сторонами без зауважень.
Зазначені акти були повністю оплачені позивачем, про що свідчать наявні в матеріалах справи платіжні інструкції.
Позивач зазначає, що відповідач (виконавець) не застосував обов`язкову пільгу, встановлену пунктом 197.1.5. ПК України щодо звільнення від сплати сум ПДВ за такі послуги, внаслідок чого замовником сплачено, а виконавцем безпідставно отримана сума ПДВ в загальному розмірі 6.217,38 грн.
12.09.2025 позивач надіслав на адресу відповідача лист від 10.09.2025 №02-19/7538, в якому зазначив, що згідно з податковим законодавством АТ "ХАРКІВОБЛЕНЕРГО" не має права скористатися податковим кредитом з ПДВ за послуги, що звільнені від оподаткування, та втрачає сплачену медичному закладу суму ПДВ, що призводить до прямих збитків товариства в розмірі, що дорівнює сумі ПДВ. У зв`язку з чим направив на підписання додаткові угоди про внесення змін до укладених Договорів в частині виключення суми ПДВ з вартості надаваних послуг. Втім, відповідач відповіді на лист не надав.
У подальшому 06.04.2026 позивач надіслав на адресу відповідача Вимогу про необхідність сплати грошових коштів від 06.04.2026 №17-51/3343, в якій вимагав у семиденний термін сплатити суму зайво сплаченого ПДВ за укладеними Договорами в загальній сумі 6.217,38 грн.
У відповідь на вказаному відповідач у своєму листі від 15.04.2026 №01-07/362 зазначив, що КНП Златопільська лікарня "ПРОМІНЬ" Златопільської міської ради Харківської області має право включати ПДВ до вартості медичних оглядів водіїв.
Такі обставини на думку позивача свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту шляхом вжиття наведених у позові способів захисту права.
Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.
Статтею 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають, зокрема, з договору.
Згідно з частиною першою статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина перша статті 628 ЦК України).
За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (частина перша статті 901 ЦК України).
Згідно з частиною першою статті 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
З матеріалів справи вбачається, що протягом 2021-2024 між позивачем та відповідачем були укладені договори, за умовами яких відповідач зобов`язався надати послуги з організації та проведення медичного огляду водіїв транспортних засобів та медичної підготовки водіїв та кандидатів у водії транспортних засобів.
Судом встановлено, що на виконання умов Договорів відповідачем були надані, а позивачем прийняті послуги, про що свідчать підписані між сторонами наступні документи: Акт виконаних робіт від 29.04.2021 на суму 3.485,60 грн (в т.ч. ПДВ 20% - 580,93 грн); Акти здачі-приймання робіт (надання послуг) від 30.07.2021 №542 на суму 1.742,80 грн (в т.ч. ПДВ 20% - 290,47 грн); від 11.07.2022 №581 на суму 2.831,50грн (в т.ч. ПДВ 20% - 471,92 грн); від 11.07.2022 №578 на суму 2.265,20 грн (в т.ч. ПДВ 20% - 377,53 грн); від 13.09.2022 №975 на суму 2.265,20 грн (в т.ч. ПДВ 20% - 377,53 грн); від 12.05.2023 №700 на суму 4.954,08 грн (в т.ч. ПДВ 20% - 825,68 грн); від 30.06.2023 №834 на суму 2.477,04 грн (в т.ч. ПДВ 20% - 412,84 грн); від 29.04.2024 №457 на суму 13.16,32 грн (в т.ч. ПДВ 20% - 2.202,72 грн); від 29.04.2024 №438 на суму 4.066,56 грн (в т.ч. ПДВ 20% - 677,76 грн). Послуги були оплачені позивачем у повному обсязі.
Підпунктом 9.1.3 пункту 9.1 статті 9 ПК України передбачено, що до загальнодержавних податків належать податок на додану вартість
Податок на додану вартість - це непрямий податок, який нараховується та сплачується відповідно до норм розділу V цього Кодексу (підпункт 14.1.178 пункту 14.1 статті 14 ПК України).
Пунктами 30.1-30.2, 30.9 статті 30 ПК України визначено, що податкова пільга - передбачене податковим та митним законодавством звільнення платника податків від обов`язку щодо нарахування та сплати податку та збору, сплата ним податку та збору в меншому розмірі за наявності підстав, визначених п. 30.2 цієї статті.
Підставами для надання податкових пільг є особливості, що характеризують певну групу платників податків, вид їх діяльності, об`єкт оподаткування або характер та суспільне значення здійснюваних ними витрат.
Податкова пільга надається шляхом: (а) податкового вирахування (знижки), що зменшує базу оподаткування до нарахування податку та збору; (б) зменшення податкового зобов`язання після нарахування податку та збору; (в) встановлення зниженої ставки податку та збору; (г) звільнення від сплати податку та збору.
Згідно з підпунктом 1 пункту 180.1 статті 180 ПК України для цілей оподаткування платником податку є будь-яка особа, яка провадить або планує провадити господарську діяльність і реєструється за своїм добровільним рішенням як платник податку у порядку, визначеному статтею 183 цього розділу.
Об`єктом оподаткування є операції платників податку з постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу (підпункт "б" пункту 185.1 статті 185 ПК України).
Суд зазначає, що норми ПК України не передбачають можливості для платників податку - постачальників здійснювати вибір щодо застосування чи незастосування звільнення від оподаткування ПДВ, оскільки застосування встановленої діючим законодавством ставки податку або звільнення від його застосування є обов`язком, а не правом платника податку.
За своєю правовою сутністю ПДВ є часткою новоствореної вартості та сплачується покупцем (замовником послуг).
Абзацом першим підпункту 197.1.5 пункту 197.1 статті 197 ПК України встановлено, що звільняються від оподаткування операції з постачання послуг з медичного обслуговування населення (медична послуга) закладами охорони здоров`я, що мають ліцензію на постачання таких послуг, а також постачання послуг для осіб з інвалідністю та дітей з інвалідністю реабілітаційними закладами, що мають ліцензію на постачання таких послуг відповідно до законодавства, крім послуг, визначених підпунктами "а" - "о".
Отже, для звільнення від оподаткування ПДВ операцій з послуг з охорони здоров`я мають виконуватися наступні умови: 1) такі послуги надаються закладами охорони здоров`я; 2) заклад охорони здоров`я має ліцензію на постачання таких послуг; 3) такі послуги не перераховані у підпунктах "а" - "о" підпункту 197.1.5 пункту 197.1 статті 197 ПК України.
Наразі, всі вищевказані умови наявні. Так, по-перше, з інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що основний видом діяльності відповідача є "86.10 Діяльність лікарняних закладів". Також КНП Златопільська лікарня "ПРОМІНЬ" Златопільської міської ради Харківської області належить до визначених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 28.10.2002 №385 закладів охорони здоров`я. А отже наявна перша умова для звільнення від оподаткування з постачання медичних послуг.
По-друге, протягом дії укладених з позивачем договір про надання медичних послуг КНП Златопільська лікарня "ПРОМІНЬ" Златопільської міської ради Харківської області мало дійсну ліцензію Міністерства охорони здоров`я України на медичну практику від 24.01.2019 №117339, про що свідчить інформація на веб-сайті Міністерства охорони здоров`я України - https://moz.gov.ua/uk/licenzijnij-reyestr. Тобто, наявна друга умова для звільнення від оподаткування з постачання медичних послуг.
По-третє, послуги, які надавалися відповідачем на підставі укладених з позивачем договорів не підпадають під дію підпунктів "а" - "о" підпункту 197.1.5 пункту 197.1 статті 197 ПК України. А отже, наявна третя умова для звільнення від оподаткування з постачання медичних послуг.
Таким чином, надання відповідачем позивачу послуг з проведення періодичного медичного огляду та медичної підготовки, яке відбулося на підставі відповідних Договорів у період 2021-2024, не підлягало оподаткуванню податком на додану вартість. Включення до вартості послуг відповідної суми ПДВ є необґрунтованим, оскільки суперечить вимогам чинного законодавства.
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в постанові від 14.05.2025 у справі №910/1383/24 у пунктах 50, 51 зазначив, що хоча ПДВ й включається до ціни товару, однак не є умовою договору про ціну в розумінні цивільного та господарського законодавства, оскільки не може встановлюватися (погоджуватися чи змінюватися) сторонами за домовленістю, тобто у договірному порядку (див. постанову Верховного Суду від 14.11.2023 у справі № 910/2416/23).
п. 51. Тому встановлення обставин невідповідності умов договору в частині включення до ціни товару суми ПДВ імперативним приписам пункту 197.23 статті 197 ПК України, свідчить про те, що така умова договору порушує публічний порядок та згідно з частинами першою та другою статті 228 ЦК України є нікчемною.
п.52. Колегія суддів також нагадує висновок Великої Палати Верховного Суду про те, що домовленість сторін договору про врегулювання відносин усупереч існуючим у законодавстві обмеженням не спричиняє встановлення відповідного права та/або обов`язку, як і його зміни та припинення (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 01.06.2021 у справі № 910/12876/19, (пункт 7.10), від 13.07.2022 у справі № 363/1834/17 (пункт 25)), що свідчить про нікчемність такої домовленості.
п.53. У разі, коли сторона правочину вважає його нікчемним, вона за загальним правилом може звернутися до суду не з вимогою про визнання нікчемного правочину недійсним, а за застосуванням наслідків виконання недійсного правочину (наприклад, з вимогою про повернення одержаного на виконання такого правочину), обґрунтовуючи вимоги його нікчемністю.
54. Отже, за висновком Суду, звертаючись з позовом про визнання пункту договору недійсним та стягнення суми сплаченого ПДВ, позивач фактично обґрунтовує цей позов нікчемністю умов договору про включення до ціни товару суми ПДВ, а не недійсністю (оспорюваністю) договору в цій частині. Тому визнання такої умови договору нікчемною в судовому порядку не вимагається.
Відповідно до вимог статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.
Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.
Відтак, зобов`язання з повернення безпідставно набутого майна виникає згідно зі статтею 1212 ЦК України за умови набуття або збереження особою майна за рахунок іншої особи, а також відсутності достатньої правової підстави для такого набуття (збереження), зокрема у разі, коли відповідні підстави згодом відпали.
Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.
У випадку, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава у встановленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.
Оскільки відповідач отримав від позивача 6.217,38 грн ПДВ, при тому, що відповідна операція звільнена від оподаткування, то неповернення відповідачем позивачу зазначеної суми, перерахованої поза межами, визначеними нормативним регулюванням, та з безпідставним внесенням до умов договору сум ПДВ, має наслідком збагачення відповідача за рахунок позивача поза підставою, передбаченою законом.
Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 10.02.2022 у справі №916/707/21.
Згідно з частинами першою-третьою статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до частини першої статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частина перша статті 86 ГПК України).
Оскільки правова підстава, на якій відповідачем були набуті вказані вище суми податку на додану вартість, є відсутньою, тому такі кошти може бути витребувано відповідно до положень статті 1212 ЦК України 
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача суми зайво сплаченого ПДВ у розмірі 6.217,38 грн підлягає задоволенню.
Відповідно до діючого законодавства обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими у справі.
Рішення суду має прийматися у цілковитій відповідності з нормами матеріального та процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими судом, тобто з`ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних та допустимих доказів у конкретній справі.
Відповідно до статті ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Частиною четвертою статті 11 ГПК України унормовано, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Європейський суд з прав людини у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010 вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994).
З огляду на вищевикладене, суд дав вичерпну відповідь на всі питання, що входять до предмету доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних відносин як матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується статтею 129 ГПК України. У спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, витрати позивача зі сплати судового збору в розмірі 2.662,40 грн покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.
На підставі викладеного, керуючись статтями 1, 4, 13, 73, 74, 76-79, 86, 123, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд 

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.
2. Стягнути з Комунального некомерційного підприємства Златопільська лікарня "ПРОМІНЬ" Златопільської міської ради Харківської області (Україна, 64102, Харківська обл., Лозівський р-н, м. Златопіль, вул. Світанкова, буд. 3, код ЄДРПОУ 02002730) на користь АТ "ХАРКІВОБЛЕНЕРГО" (Україна, 61037, Харківська обл., м. Харків, вул. Тарасенка Георгія, буд. 149, код ЄДРПОУ 00131954) суму зайво сплаченого ПДВ у розмірі 6.217,38 грн та витрати зі сплати судового збору в розмірі 2.662,40 грн.
3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня складання повного рішення безпосередньо до суду апеляційної інстанції Східного апеляційного господарського суду. 
Повне рішення складено "08" липня 2026 р. 

Суддя		Н.С. Добреля