Номер провадження: 33/813/1270/26
Номер справи місцевого суду: 518/650/26 
Головуючий у першій інстанції Гуржій А. В. 
Доповідач Кравець Ю. І.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.08.2026 року м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі головуючого судді Кравця Ю.І, при секретарі судового засідання – Губарі Д.В., за участі: представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Туровець О.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Туровець О.В., на постанову Ширяївського районного суду Одеської області від 19.05.2026 року, відносно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
- про накладення стягнення за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 126, ч.5 ст.121 КУпАП
установив
Судом 1-ої інстанції встановлені наступні обставини: 21.03.2026 року об 11:00 год., повторно протягом року, ОСОБА_1 в с. Петровірівка Березівського району Одеської області по вул. Шклярука, керував транспортним засобом – автомобілем марки ВАЗ 21099, державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , без права керування таким транспортним засобом відповідної категорії, у порушення підпункту «а» пункту 2.1 Правил дорожнього руху.
За цим складений протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №620349 від 21.03.2026 року, відповідальність за яке передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП.
21.03.2026 року об 11:00 год., повторно протягом року, ОСОБА_1 в с. Петровірівка Березівського району Одеської області по вул. Шклярука, керував транспортним засобом – автомобілем марки ВАЗ 21099, державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , обладнаний засобами пасивної безпеки, будучи не пристебнутим ременем безпеки, чим порушив підпункт «в» пункту 2.3 Правил дорожнього руху.
За цим складений протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №620354 від 21.03.2026 року, відповідальність за яке передбачена ч. 5 ст. 121 КУпАП.
Зазначеною постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.126, ч.5 ст.121КУпАП, та з урахуванням вимог ст.36 КУпАП на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800,00 (сорок тисяч вісімсот) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років, без оплатного вилучення транспортного засобу, а також стягнуто судовий збір у розмірі 665 гривень 60 копійок.
Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 , – адвокат Туровець О.В. подав апеляційну скаргу в якій зазначає, що постанова суду незаконна та необґрунтована, просить скасувати постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що
- суд неповно та не об`єктивно розглянув справу та не дослідив докази по справі;
- ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, в матеріалах справи відсутні докази керування транспортним засобом;
-відсутній відеозапис який би підтверджував факт керування;
На підставі цього, просить задовольнити апеляційну скаргу, постанову суду першої інстанції скасувати та постановити нову, якою провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю у діях ОСОБА_1 складів адміністративних правопорушень.
В судове засідання апеляційного суду  ОСОБА_1 не з`явився, причини неявки апеляційному суду не повідомив, однак участь в апеляційному розгляді приймає його захисник – адвокат Туровець О.В., який просив провести розгляд справи за відсутності  ОСОБА_1 .
З огляду на вищевикладене, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, апеляційний суд вважає можливим розглянути апеляційну скаргу за відсутності  ОСОБА_1 за участі його представника.
В судовому засіданні суду апеляційної інстанції адвокат Туровець О.В. підтримав доводи апеляційної скарги, та просив її задовольнити.
Вивчивши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного.
Відповідно до положень ч.ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.
Відповідно до вимог п. 2.1 (а) ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Згідно з ч. 2 ст. 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.
Частиною 5 статті 126 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.
Відповідно до вимог п. 2.3 в ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки.
Згідно з ч. 5 ст. 121 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами.
Апеляційний суд переглядає справу в межах доводів апеляційної скарги (ч. 7 ст. 294 КУпАП).
Як вбачається з протоколів про адміністративне правопорушення 21.03.2026 року об 11:00 год., повторно протягом року, ОСОБА_1 в с. Петровірівка Березівського району Одеської області по вул. Шклярука, керував транспортним засобом – автомобілем марки ВАЗ 21099, державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , без права керування таким транспортним засобом відповідної категорії, у порушення підпункту «а» пункту 2.1 Правил дорожнього руху.
За цим складений протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №620349 від 21.03.2026 року, відповідальність за яке передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП, з зазначеним протоколом ОСОБА_1 – ознайомлений, в графі пояснення зазначив «згоден», протокол підписав без заперечень та зауважень (а.с. 1).
Також до матеріалів справи додана копія постанови Ширяївського районного суду Одеської області від 27.05.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 126 КУпАП.
Крім того, 21.03.2026 року об 11:00 год., ОСОБА_1 в с. Петровірівка Березівського району Одеської області по вул. Шклярука, керував транспортним засобом – автомобілем марки ВАЗ 21099, державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , обладнаний засобами пасивної безпеки, будучи не пристебнутим ременем безпеки, чим порушив підпункт «в» пункту 2.3 Правил дорожнього руху.
За цим складений протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №620354 від 21.03.2026 року, відповідальність за яке передбачена ч. 5 ст. 121 КУпАП, з зазначеним протоколом ОСОБА_1 – ознайомлений, в графі пояснення зазначив «згоден», протокол підписав без заперечень та зауважень (т.2 а.с. 1).
Аналіз матеріалів справи свідчить про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 та ч. 5 ст. 121 КУпАП повністю доведена належними та допустимими доказами, а саме: протоколами про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №620349 від 21.03.2026 року та ЕПР1 №620354 від 21.03.2026 року, довідкою начальника Відділення поліції №2 Березівського РВП ГУНП в Одеській області про те, що ОСОБА_1 згідно з відомостями бази ІПНП «Цунамі» до адміністративної відповідальності протягом року притягувався 27.05.2025 за ч. 2 ст. 126 КУпАП постановою Ширяївського районного суду Одеської області та іншими матеріалами справи.
Доводи апеляційної скарги про те, що  ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а матеріали справи не містять належних та допустимих доказів факту такого керування, апеляційний суд вважає необґрунтованими та такими, що спростовуються матеріалами справи.
Так, під час складання адміністративних матеріалів  ОСОБА_1 факт керування транспортним засобом не заперечував, протокол про адміністративне правопорушення підписав без зауважень та зазначив про свою згоду з викладеними в ньому обставинами. Крім того, під час розгляду справи судом першої інстанції  ОСОБА_1 надавав пояснення по суті адміністративного правопорушення та не заперечував факту керування ним транспортним засобом.
За таких обставин твердження сторони захисту про відсутність факту керування транспортним засобом, наведене лише на стадії апеляційного перегляду справи, оскільки воно суперечить його попередній поведінці та поясненням, наданим безпосередньо під час оформлення адміністративних матеріалів і розгляду справи судом першої інстанції.
Отже, апеляційний суд не вбачає підстав для врахування доводів апеляційної скарги в цій частині, оскільки вони не узгоджуються з наявними у справі матеріалами та не спростовують встановлених судом першої інстанції обставин щодо факту керування  ОСОБА_1 транспортним засобом.
Доводи апеляційної скарги про відсутність у матеріалах справи відеозапису, який би підтверджував факт керування  ОСОБА_1 транспортним засобом, апеляційний суд вважає необґрунтованими.
Чинне законодавство не встановлює обов`язкової відеофіксації факту вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та не визначає відеозапис як єдиний засіб доказування факту керування транспортним засобом. Обов`язковість застосування відеозапису передбачена, зокрема, під час проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння відповідно до встановленого законом порядку, а не щодо кожного випадку притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Відповідно до ст. 251 КУпАП факт адміністративного правопорушення може підтверджуватися різними доказами, які підлягають оцінці судом у їх сукупності. Тому сама по собі відсутність відеозапису не свідчить про недоведеність факту керування транспортним засобом, якщо цей факт підтверджується іншими належними та допустимими доказами.
У зазначеній справі суд першої інстанції надав належну оцінку наявним доказам, а відсутність відеозапису не спростовує встановлених ним обставин та не свідчить про недоведеність вини  ОСОБА_1 .
Таким чином, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 та ч. 5 ст. 121 КУпАП, з огляду на те, що останній, внаслідок порушення п.п. 2.1а ПДР та п. 2.3в ПДР, повторно протягом року керував транспортним засобом не маючи на те права (керування таким транспортним засобом) та керував транспортним засобом обладнаним засобами пасивної безпеки, будучи не пристебнутим ременем безпеки.
Доводи, наведені в апеляційній скарзі, висновку суду першої інстанції не спростовують, оскільки є необґрунтованими, спростовуються матеріалами справи та оцінюються судом як такий спосіб захисту, що має на меті безпідставне уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.
Інших переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та були підставою для її скасування або зміни, апелянтом не наведено і під час апеляційного розгляду не встановлено.
Відповідно до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову без змін.
Враховуючи наведене, підстави для зміни чи скасування оскаржуваної постанови районного суду відсутні.
За таких обставин, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції, - без змін.
Керуючись ст.ст. 7, 251, 252, 266, 280, 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 , – адвоката Туровця О.В. – залишити без задоволення.
Постанову Ширяївського районного суду Одеської області від 19.05.2026 року, про притягнення ОСОБА_1 , за ч.5 ст. 126, ч.5 ст.121 КУпАП – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду     Ю.І. Кравець