Справа № 298/696/26
Номер провадження 1-кп/298/42/26

УХВАЛА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

19 серпня 2026 року с-ще Великий Березний

Великоберезнянський районний суд Закарпатської області у складі:
головуючої – судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 , 
представника потерпілогго – ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого – адвоката ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в с-щі Великий Березний клопотання начальника Великоберезнянського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку відсторонення від посади та продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні №12025071030002146 від 16 грудня 2025 року відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця смт. Великий Березний Великоберезнянського району Закарпатської області, проживаючого та зареєстрованого за адресою: 
АДРЕСА_1 , одруженого, з вищою освітою, селищного голови Великоберезнянської селищної ради Ужгородського району Закарпатської області, раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України,
ВСТАНОВИВ:
У провадженні Великоберезнянського районного суду Закарпатської області на стадії підготовчого судового розгляду перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.
14 серпня 2026 року начальник Великоберезнянського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 подав клопотання про продовження строку відсторонення від посади та продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Як ідеться у клопотанні про продовження строку відсторонення від посади, Великоберезнянським відділом Ужгородської окружної прокуратури здійснюється підтримання публічного обвинувачення у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12025071030002146 від 16.12.2025, про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.
У ході досудового розслідування встановлено, що у період з 05.07.2024 
по 16.08.2024 ОСОБА_6 , будучи Великоберезнянським селищним головою, тобто службовою особою, наділеною адміністративно-господарськими й організаційно-розпорядчими функціями, діючи умисно, з злочинним умислом на одержання неправомірної вигоди ТОВ «ЗАКАРПАТЕНЕРГОПОСТАЧ» (код ЄДПОУ 44817772), використовуючи службове становище всупереч інтересам служби, грубо порушуючи вимоги п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі», без наявності належного документального підтвердження фактичного коливання ціни на ринку електричної енергії, безпідставно уклав та підписав, скріпивши гербовою печаткою від імені Великоберезнянської селищної ради, додаткові угоди № 5 та № 6 до договору від 02.01.2024 № 1 на постачання електричної енергії, внаслідок чого придбав електроенергію за цінами, що значно перевищували початкові договірні умови, за таких обставин.
Установлено, що 02.01.2024 між Великоберезнянською селищною радою в особі селищного голови ОСОБА_6 та ТОВ «ЗАКАРПАТЕНЕРГОПОСТАЧ» в особі директора ОСОБА_7 укладено договір № 1 про постачання електричної енергії споживачу на загальну суму 2 900 000,00 грн. з ПДВ.
Згідно з договором від 02.01.2024 № 1 про постачання електричної енергії споживачу, укладеним між ТОВ «ЗАКАРПАТЕНЕРГОПОСТАЧ» в особі директора ОСОБА_7 та Великоберезнянською селищною радою Ужгородського району Закарпатської області в особі селищного голови ОСОБА_6 , сторони уклали договір за рахунок бюджетних коштів, який підписано сторонами та скріплено печатками.
Пунктами договору від 02.01.2024 № 1 про постачання електричної енергії споживачу сторони погодили, зокрема, таке.
Розділом 1 вищевказаного договору «Загальні положення» встановлено, що умови договору розроблені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії», Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2018 № 312 (далі - ПРРЕЕ), Закону України «Про публічні закупівлі», з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 № 1178 «Про затвердження особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України «Про публічні закупівлі», на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування».
Відповідно до розділу 2 договору «Предмет договору» визначено, що за цим договором постачальник зобов`язується здійснювати постачання електричної енергії за кодом ДК 021:2015 - 09310000-5 «Електрична енергія» споживачу з метою забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач, у свою чергу, зобов`язується оплачувати постачальнику вартість фактично використаної (купованої) електричної енергії та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору. Загальний обсяг постачання електричної енергії за договором становить 500 000 кВт год., при цьому передбачено можливість зменшення обсягів закупівлі залежно від фактичного фінансування видатків та реальної потреби в електричній енергії.
Розділом 3 «Умови постачання» передбачено, що початком постачання електричної енергії споживачу є дата, зазначена у заяві-приєднанні, яка є додатком 1 до договору, якщо інша дата не визначена комерційною пропозицією, однак у будь-якому випадку не раніше початку строку дії договору та завершення процедури зміни постачальника. Також встановлено право споживача вільно змінювати постачальника електричної енергії відповідно до порядку, визначеного ПРРЕЕ та умовами договору. Крім того, договором прямо передбачено, що постачальник не має права вимагати від споживача будь-яких інших платежів за електричну енергію, окрім тих, що визначені у комерційній пропозиції, яка є додатком 2 до договору.
Розділом 5 «Ціна, порядок обліку та оплати електричної енергії» визначено, що споживач здійснює розрахунки з постачальником за електричну енергію за цінами, сформованими відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 2 до договору. Ціна за спожиту електричну енергію у 2024 році за 1 кВт·год без урахування тарифів на її розподіл становить 5, 80 грн. з ПДВ, у тому числі: ціна електричної енергії - 4, 34823 грн.; тариф на послуги з передачі електричної енергії - 0, 4851 грн.; податок на додану вартість у розмірі 20 відсотків – 0,96667 грн. Загальна вартість усього обсягу поставки 
за договором складає 2 900 000,00 грн. з ПДВ, у тому числі ПДВ - 483 333,33 грн.
Відповідно до пункту 5.2 договору спосіб визначення ціни (тарифу) електричної енергії зазначається у комерційній пропозиції постачальника, при цьому для одного об`єкта споживання (площадки вимірювання) застосовується один спосіб визначення ціни електричної енергії.
Згідно з пунктом 5.3 договору ціна (сума) договору розрахована відповідно до очікуваної вартості предмета закупівлі та відповідає остаточній тендерній пропозиції учасника. Фінансування закупівлі здійснюється в межах фактично затверджених видатків замовника на відповідну потребу. На дату укладення договору бюджетні зобов`язання виникають у межах доведених кошторисних призначень, а оплата залишку предмета закупівлі здійснюється виключно за наявності коштів відповідно до постійного кошторису (плану використання бюджетних коштів) та за умови наявності відповідного бюджетного призначення. Подальше збільшення зобов`язань можливе відповідно до кошторисних призначень та може регламентуватися шляхом укладення додаткової угоди, однак у будь-якому випадку не може перевищувати загальної суми договору. Сторонами також погоджено, що ціна електричної енергії, визначена відповідно до пункту 5.1 договору, є обов`язковою для сторін з дати набрання нею чинності та застосовується при складанні актів приймання-передачі електричної енергії і проведенні розрахунків за товар.
Пунктом 5.4 договору встановлено, що ціна електричної енергії підлягає зазначенню постачальником у рахунках на оплату електричної енергії за цим договором, у тому числі у разі її зміни. У випадках застосування до споживача диференційованих цін у рахунках відображається середня ціна, обчислена на основі різних диференційованих цін.
Згідно з п. 13.1 договору, останній набуває чинності з дати підписання сторонами та скріплення їх підписів печатками, і діє в частині постачання електроенергії з моменту завершення процедури зміни постачальника до 31.12.2024 (включно), а в частині розрахунків до повного його виконання.
Пунктом 13.2 договору передбачено, що постачальник має повідомити про зміну будь-яких умов договору споживача не пізніше, ніж за 20 днів до їх застосування з урахуванням інформації про право споживача розірвати договір. Постачальник зобов`язаний повідомити споживача в порядку, встановленому законом, про будь-яке збільшення ціни і про право припинити дію договору без сплати будь-яких штрафних санкцій чи іншої фінансової компенсації постачальнику, якщо споживач не приймає нові умови.
Підпунктом 2 пункту 13.10 договору передбачено, що істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, серед іншого, збільшення ціни за одиницю товару пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за у мови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю.
У разі збільшення ціни товару на ринку постачальник (учасник) письмово звертається до споживача (замовника) щодо зміни ціни за одиницю товару. Таке звернення в кожному окремому випадку, коли на ринку відбувається об`єктивне коливання ціни за одиницю товару в бік збільшення, повинно бути обґрунтоване. Підтвердженням факту коливання ціни електричної енергії на ринку є інформація, що розміщена на офіційному сайті ДП «Оператор ринку» (https://www.oree.com.ua).
Учасник разом з письмовою пропозицією щодо внесення змін до договору надає інформацію у документальному вигляді (роздруківку) із сайту, що розміщена на офіційному сайті ДП «Оператор ринку» (https://www.oree.com.ua) та є публічною, про зміну ціни електричної енергії за період (декади або місяця), стосовно якого подається письмове звернення, що підтверджує збільшення середньоринкової ціни (діапазону цін тощо) за одиницю товару в тих межах/розмірах, на які учасник пропонує змінити ціну товару.
Уся інформація щодо торгів на РДН та ВДР, зокрема, про ціни та обсяги купівлі-продажу електричної енергії оприлюднюється оператором ринку електричної енергії на сайті ДП «Оператор ринку». Відповідно, підставою для зміни ціни за одиницю електричної енергії є інформація щодо коливання середньозваженої ціни РДН у відповідній торговій зоні, оприлюднена Оператором ринку електричної енергії на сайті ДП «Оператор ринку». Базовою ціною за одиницю товару для розрахунку відсотку коливання ціни на ринку є середньозважена ціна згідно з інформацією, оприлюдненою оператором ринку електричної енергії на сайті ДП «Оператор ринку». Зміна ціни за одиницю товару (без врахування тарифів на транспортування-передачу регламентується шляхом укладання додаткових угод пропорційно коливанню середньозваженої ціни за відповідний період (декаду/місяць) відносно періоду - середньозваженого значення за періоду декади місяця підписання договору або попередньої додаткової угоди про зміну ціни. Кожна із сторін має права на звернення щодо зміни цини.
Окрім цього, у ході розслідування встановлено, що до основного договору № 1 
від 02.01.2024 між ТОВ «ЗАКАРПАТЕНЕРГОПОСТАЧ» та Великоберезнянською селищною радою в особі в особі селищного голови ОСОБА_6 сторонами укладено 8 додаткових угод.
Додатковими угодами № 1 від 22.01.2024, № 3 від 05.06.2024, № 7 від 11.11.2024, № 8 від 20.12.2024 ціна договору не змінювалась.
Згідно з додатковою угодою № 2 від 20.02.2024 сторони домовились змінити ціну за спожиту електричну енергію у 2024 році за 1 кВт·год без урахування тарифів на її розподіл до 5, 85216 грн. з урахуванням ПДВ, у тому числі: ціна електричної енергії – 4,34823 грн.; тариф на послуги з передачі електричної енергії – 0,52857 грн.; податок на додану вартість у розмірі 20% до ціни електричної енергії – 0,97536 грн.
Водночас за умовами додаткової угоди № 4 від 11.06.2024 сторони змінили ціну за спожиту електричну енергію у 2024 році за 1 кВт·год з без урахування тарифів на її розподіл до 6, 34351 грн. з урахуванням ПДВ, у тому числі: ціна електричної енергії – 4,75769 грн.; тариф на послуги з передачі електричної енергії – 0,52857 грн.; податок на додану вартість у розмірі 20% до ціни електричної енергії – 1,05725 грн.».
Відповідно до додаткової угоди № 5 від 05.07.2024 сторони домовились збільшити ціну за одиницю товару пропорційно її зростанню на ринку та встановити ціну за спожиту електричну енергію у 2024 році за 1 кВт·год без урахування тарифів на її розподіл у розмірі 7, 94118 грн. з урахуванням ПДВ, у тому числі: ціна електричної енергії – 6,08908 грн.; тариф на послуги з передачі електричної енергії – 0,52857 грн.; податок на додану вартість у розмірі 20% до ціни електричної енергії – 1,32353 грн.
Згідно з додатковою угодою № 6 від 16.08.2024 сторони домовились збільшити ціну за одиницю товару пропорційно її зростанню на ринку та визначили ціну за спожиту електричну енергію у 2024 році за 1 кВт·год, без урахування тарифів на її розподіл у розмірі 8, 7035 грн. з урахуванням ПДВ, у тому числі: ціна електричної енергії – 6,72435 грн.; тариф на послуги з передачі електричної енергії – 0,52857 грн.; податок на додану вартість у розмірі 20% до ціни електричної енергії – 1,45058 грн.
Водночас з`ясовано, що відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі» істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків: збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, газу та електричної енергії.
Згідно з ч. 7 ст. 56 Закону України «Про ринок електричної енергії» у договорі постачання електричної енергії споживачу визначаються, зокрема, перелік послуг, що надаються електропостачальником, ціна електричної енергії та послуг, що надаються.
Відповідно до пункту 3.1.1 глави 3.1 розділу III Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2018 № 312, постачання (продаж) електричної енергії споживачу здійснюється за договором про постачання електричної енергії споживачу обраним споживачем електропостачальником, який отримав відповідну ліцензію, за вільними цінами, крім постачання електричної енергії постачальником універсальної послуги або постачальником «останньої надії». Ціни (тарифи) на послуги постачальника універсальних послуг, постачальника «останньої надії» визначаються у встановленому законодавством порядку.
Відповідно до підпункту 2 пункту 19 постанови Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 № 1178 «Про затвердження особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України «Про публічні закупівлі», на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування» (далі – постанова Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 № 1178) істотні умови договору про закупівлю, укладеного відповідно до пунктів 10, 13 (крім підпунктів 13 та 15 пункту 13 цих Особливостей, а також крім договорів про закупівлю, зазначених в абзацах другому і третьому частини першої статті 41 Закону), 80, 86, 88, 89, 91 цих Особливостей, не можуть змінюватися після його підписання до повного виконання зобов`язань сторонами, крім випадків узгодженого сторонами збільшення ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків пропорційно коливанню ціни такого товару на ринку, що відбулося з дня укладення договору про закупівлю (у разі збільшення ціни за одиницю товару за цим підпунктом вперше) або з дня останнього внесення змін до договору про закупівлю в частині зміни ціни (у разі збільшення ціни за одиницю товару за цим підпунктом вдруге і далі), за умови документального підтвердження такого коливання. Такі зміни до договору про закупівлю можуть бути внесені не раніше 90 днів з дня підписання договору про закупівлю або внесення до нього змін щодо збільшення ціни за одиницю товару за умови, що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю. Обмеження стосовно строків внесення змін до договору про закупівлю щодо збільшення ціни за одиницю товару не застосовується у разі зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії. Обмеження щодо збільшення ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків застосовується щодо кожного окремого випадку збільшення ціни за одиницю товару (без обмеження кількості змін). Змінена ціна за одиницю товару не повинна перевищувати 50 відсотків ціни за одиницю товару, що передбачена в початковому договорі про закупівлю.
При цьому у ході розслідування з`ясовано, що в порушення п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі», п.п. 2 п. 19 постанови Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 № 1178, п. 13.10 договору від 02.01.2024 № 1 Великоберезнянською селищною радою в особі селищного голови ОСОБА_6 внесено зміни до істотних умов договору в частині зміни ціни за одиницю товару шляхом укладання додаткових угод № 5 від 05.07.2024 та № 6 від 16.08.2024 до договору від 02.01.2024 № 1 всупереч законодавству, укладених між Великоберезнянською селищною радою та ТОВ «ЗАКАРПАТЕНЕРГОПОСТАЧ», оскільки ціна за 1 кВт·год електричної енергії збільшилася від 6, 34351 грн. з ПДВ кВт·год до 8,7035 грн. з ПДВ кВт/год, тобто загалом на 37,19%.
Встановлено, що підставою для укладання додаткової угоди № 5 від 05.07.2024 
був лист-звернення ТОВ «ЗАКАРПАТЕНЕРГОПОСТАЧ» від 04.07.2024 № 43/04, адресований Великоберезнянській селищній раді, з пропозицією підписання додаткової угоди про збільшення ціни електричної енергії, а також цінова довідка 
№ 54 від 01.07.2024, видана Закарпатською торгово-промисловою палатою, яка містить інформацію з офіційного сайту ДП «Оператор ринку».
При цьому цінова довідка № 54 від 01.07.2024 відображає коливання середньозваженої ціни електричної енергії у період травень-червень 2024 року, а саме: станом на травень 2024 року ціна становила 4 221, 92 грн/МВт·год, станом на червень 2024 року – 5 403,38 грн/МВт·год, що свідчить про її збільшення на +27, 984 %.
Водночас вказана довідка містить інформацію щодо коливання середньозваженої ціни електричної енергії за період травень–червень 2024 року та не містить відомостей про зміну ціни на ринку електричної енергії за період після укладання додаткової угоди № 4 від 11.06.2024, зокрема станом на дату укладання додаткової угоди № 5 
від 05.07.2024, тому не відображає фактичної зміни ринкової ціни електричної енергії 
у період між 11.06.2024 по 05.07.2024. 
Водночас встановлено, що відповідно до інформації, опублікованої на офіційному сайті АТ «Оператор ринку», середньозважена ціна електричної енергії становила: станом на 11.06.2024 (дата укладання додаткової угоди № 4) – 5 340,16 грн/МВт·год, станом на 05.07.2024 (дату укладання Додаткової угоди № 5) – 5 406,85 грн/МВт·год.
З огляду на викладене, збільшення ціни електричної енергії у період з 11.06.2024 по 05.07.2024 склало 1, 25 %, що розраховується як співвідношення різниці між зазначеними показниками до ціни, чинної станом на 11.06.2024.
Відтак укладання між Великоберезнянською селищною радою в особі селищного голови ОСОБА_6 та ТОВ «ЗАКАРПАТЕНЕРГОПОСТАЧ» додаткових угод № 5 
та № 6 призвело до збільшення ціни за 1 кВт·год електричної енергії на 37,19% 
від 6, 34351 грн. з ПДВ кВт·год до 8,7035 грн. з ПДВ кВт·год, а саме: додаткова угода 
№ 5 від 05.07.2024 про зміну умов договору в частині збільшення ціни за 1 кВт·год електричної енергії до 7,94118 грн. з ПДВ кВт·год (+25,18% зростання ціни порівняно 
зі встановленою додатковою угодою № 4 від 11.06.2024 ціною за одиницю товару); додаткова угода № 6 від 16.08.2024 про зміну умов договору в частині збільшення ціни за 1 кВт·год електричної енергії до 8,7035 грн. з ПДВ кВт·год (+37,19% зростання ціни у порівнянні із встановленим додатковою угодою № 4 від 11.06.2024 за одиницю товару).
Надалі, на виконання умов договору № 1 від 02.01.2024 з урахуванням додаткових угод № 1 від 22.01.2024, № 2 від 20.02.2024, № 3 від 05.06.2024, № 4 від 11.06.2024, 
№ 5 від 05.07.2024, № 6 від 16.08.2024, № 7 від 14.11.2024, № 8 від 20.12.2024, 
ТОВ «ЗАКАРПАТЕНЕРГОПОСТАЧ» на підставі актів приймання-передавання № 60 від 26.02.2024, № 134 від 25.03.2024, № 207 від 22.04.2024, № 311 від 21.05.2024, № 422 від 18.06.2024, № 497 від 17.07.2024, № 613 від 19.08.2024, № 671 від 26.09.2024, № 780 від 10.10.2024, № 901 від 18.11.2024, № 978 від 26.12.2024, № 1059 від 26.12.2024 
та платіжних інструкцій № 66 від 26.02.2024, № 67 від 26.02.2024, № 125 від 25.03.2024, 
№ 126 від 25.03.2024, № 233 від 22.04.2024, № 234 від 22.04.2024, № 298 від 24.05.2024, № 299 від 24.05.2024, № 395 від 19.06.2024, № 397 від 19.06.2024, № 443 від 17.07.2024, № 445 від 17.07.2024, № 494 від 20.08.2024, № 495 від 20.08.2024, № 574 від 27.09.2024, № 573 від 27.09.2024, № 587 від 11.10.2024, № 585 від 11.10.2024, № 663 від 18.11.2024, № 662 від 18.11.2024, № 807 від 26.12.2024, № 806 від 26.12.2024, № 808 від 26.12.2024 поставлено Великоберезнянській селищній раді електричну енергію у кількості 416 340 кВт·год на загальну суму 2 899 992,80 грн. (з ПДВ).
За таких обставин укладання між Великоберезнянською селищною радою в особі селищного голови ОСОБА_6 та ТОВ «ЗАКАРПАТЕНЕРГОПОСТАЧ» додаткових угод № 5 та № 6 до договору від 02.01.2024 № 1 призвело до збільшення ціни 
за 1 кВт·год електричної енергії з 6,34351 грн. з ПДВ до 8,7035 грн. з ПДВ, тобто на 37,19%, а як наслідок – до зайвої сплати за електроенергію коштів на суму 
355 901, 34 грн. з ПДВ.
Як ідеться у клопотанні, внаслідок зазначеного Великоберезнянською селищною радою під час виконання договору за актами прийняття-передавання прийнято на 83 660 кВт·год менше електричної енергії та здійснено зайву оплату на суму 355 901, 34 грн. на користь ТОВ «ЗАКАРПАТЕНЕРГОПОСТАЧ».
Відповідно до постанови Великоберезнянської селищної ради Ужгородського району Закарпатської області № 28 від 04.11.2020 «Про визнання обраним Великоберезнянського селищного голови» селищним головою визнано ОСОБА_6 .
У період з 05.07.2024 по 16.08.2024 згідно з ч. 3 ст. 18 КК України ОСОБА_6 був службовою особою Великоберезнянської селищної ради, яка обіймає посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій.
З огляду на вказане, сторона обвинувачення стверджує, що ОСОБА_6 , обіймаючи посаду Великоберезнянського селищного голови з 04.11.2020, будучи, згідно зі ст. 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» посадовою особою четвертої категорії в органах місцевого самоврядування, перебуваючи у службовому приміщенні Великоберезнянської селищної ради за адресою: Ужгородський р-н, с-ще Великий Березний, вул. Шевченка, буд. 12, у невстановлений в ході досудового розслідування час та місце в період з 05.07.2024 по 16.08.2024, будучи службовою особою, яка наділена адміністративно-господарськими та організаційно-розпорядчими функціями, умисно, маючи єдиний злочинний умисел, що охоплював заздалегідь поставлену мету на одержання неправомірної вигоди ТОВ «ЗАКАРПАТЕНЕРГОПОСТАЧ» у сумі 355 901, 34 грн, використовуючи службове становище всупереч інтересам служби, грубо порушуючи вимоги щодо можливості збільшення ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків пропорційно коливанню ціни такого товару на ринку за умови незбільшення загальної суми договору про закупівлю, передбачені п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі», при відсутності коливання ціни на ринку електричної енергії України, безпідставно уклав та підписав, скріпивши гербовою печаткою від імені Великоберезнянської селищної ради, додаткові угоди № 5 та № 6 до договору № 1 від 02.01.2024 на постачання електричної енергії, відповідно до яких придбав електроенергію за цінами, що значно перевищували початкові договірні.
Отже, прокурор стверджує, що внаслідок вчинення вказаних протиправних дій ОСОБА_6 незаконно нараховано та виплачено бюджетні кошти в сумі 355 901, 34 грн., чим завдано Великоберезнянській селищній територіальній громаді матеріальних збитків, 
що у сто і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, 
та відповідно до п. 3 примітки до ст. 364 КК України вважається істотною шкодою.
При цьому сторона обвинувачення зазначає, що обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення повністю підтверджується сукупністю зібраних у ході досудового розслідування доказів, які є належними, допустимими, достовірними та в своїй сукупності достатніми для висновку про вчинення ним інкримінованих дій.
Зокрема, відповідно до довідки спеціаліста Управління Західного офісу Держаудитслужби в Закарпатській області від 07.01.2026 встановлено, що за договором № 1 від 02.01.2024, укладеним між ТОВ «ЗАКАРПАТЕНЕРГОПОСТАЧ» 
та Великоберезнянською селищною радою, допущено зайву оплату бюджетних коштів у сумі 374 599,32 грн. з ПДВ, чим спричинено матеріальну шкоду місцевому бюджету.
Разом з тим, висновком судової економічної експертизи № CE-19/107-26/613-ЕК від 27.03.2026 підтверджено факт безпідставного витрачання бюджетних коштів у сумі 355 901,34 грн. з ПДВ, що є процесуальним джерелом доказів та має підвищену доказову силу, оскільки виконаний експертом із застосуванням спеціальних знань та на підставі дослідження первинних бухгалтерських і фінансових документів.
Протоколом тимчасового доступу до документів від 15.01.2026 підтверджується вилучення оригіналів документів, які безпосередньо відображають господарські операції за договором № 1 від 02.01.2024, зокрема рахунків-фактур, актів приймання-передачі електричної енергії та платіжних документів, що свідчать про фактичні обсяги постачання електричної енергії та здійснення розрахунків за неї, і які були предметом дослідження під час проведення судової експертизи.
Крім того, листом АТ «Оператор ринку» від 17.03.2026 № 03-31/798 підтверджено офіційні дані щодо середньозважених цін купівлі-продажу електричної енергії на ринку «на добу наперед» (РДН) та внутрішньодобовому ринку (ВДР), які свідчать про відсутність істотного коливання ціни електричної енергії у період з 11.06.2024 по 05.07.2024, а саме її зростання лише на 1,25%, що не може бути підставою для збільшення ціни за одиницю товару на понад 25% та подальше її збільшення до 37,19%.
Таким чином, наведені докази у своїй сукупності підтверджують, що зміна істотних умов договору шляхом укладення додаткових угод № 5 від 05.07.2024 
та № 6 від 16.08.2024 відбулася за відсутності передбачених законом підстав, 
що призвело до безпідставного збільшення ціни електричної енергії та, як наслідок, 
до спричинення матеріальної шкоди місцевому бюджету.
З огляду на наведене, за твердженням прокурора, наявні достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 364 КК України, а зібрані у кримінальному провадженні докази відповідають критерію «обґрунтованої підозри» у розумінні практики Європейського суду з прав людини.
При цьому, на переконання сторони обвинувачення, перебування ОСОБА_6 на посаді Великоберезнянського селищного голови не лише створило умови, а й було визначальним фактором, який безпосередньо забезпечив можливість вчинення інкримінованого кримінального правопорушення.
Зокрема, відповідно до наданих йому повноважень як керівника органу місцевого самоврядування, ОСОБА_6 мав виключне право діяти від імені Великоберезнянської селищної ради у цивільно-правових та господарських правовідносинах, у тому числі, укладати договори, додаткові угоди до них, змінювати істотні умови договорів, а також приймати рішення щодо використання бюджетних коштів та їх розподілу.
Саме реалізуючи вказані владні та управлінські повноваження, ОСОБА_6 одноособово підписав додаткові угоди № 5 від 05.07.2024 та № 6 від 16.08.2024 
до договору № 1 від 02.01.2024, якими змінено істотні умови договору в частині ціни 
за одиницю товару, що стало юридичною підставою для подальшого нарахування 
та виплати бюджетних коштів у завищеному розмірі.
При цьому, прокурор зазначає, що вказані рішення не могли бути прийняті та реалізовані будь-якою іншою особою без наявності відповідних повноважень, притаманних саме посаді селищного голови, що свідчить про те, що перебування ОСОБА_6 на займаній посаді було необхідною умовою вчинення кримінального правопорушення.
Крім того, на думку прокурора, використання службового становища проявилося у можливості безперешкодно погоджувати та підписувати документи, що змінюють фінансові зобов`язання органу місцевого самоврядування, а також забезпечувати їх подальше виконання підконтрольними структурними підрозділами, що у сукупності призвело 
до незаконного витрачання бюджетних коштів. 
Таким чином, саме службове становище ОСОБА_6 , обсяг його владних повноважень та фактичний контроль за процесом укладення і виконання договорів стали інструментом та необхідною передумовою вчинення інкримінованого кримінального правопорушення.
Як зазначає прокурор, наявні обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_6 , продовжуючи обіймати посаду Великоберезнянського селищного голови, матиме реальну можливість протиправно впливати на хід досудового розслідування та іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.
Так, з огляду на характер інкримінованого кримінального правопорушення, предметом доказування у кримінальному провадженні є, зокрема, службова документація, що перебуває у володінні Великоберезнянської селищної ради, включаючи договори, додаткові угоди, фінансові документи, службове листування, внутрішні погодження та інші матеріали, доступ до яких забезпечується саме через службове становище обвинуваченого.
Перебуваючи на посаді, ОСОБА_6 має реальну можливість впливати 
на збереження, облік та рух зазначених документів, у тому числі шляхом їх приховування, знищення, підміни або внесення до них недостовірних відомостей, що може унеможливити встановлення об`єктивних обставин кримінального правопорушення.
Окрім цього, ОСОБА_6 як керівник органу місцевого самоврядування має організаційно-розпорядчі повноваження щодо підлеглих працівників, які безпосередньо залучені до укладення, супроводу та виконання вказаного договору, зокрема працівників фінансового відділу, бухгалтерської служби, юридичного відділу та інших структурних підрозділів, які можуть бути допитані як свідки у кримінальному провадженні.
За таких обставин стверджує, що існує реальний ризик здійснення незаконного впливу 
на зазначених осіб з метою узгодження показань, їх зміни або відмови від надання правдивих свідчень, що може суттєво ускладнити або зробити неможливим встановлення істини у кримінальному провадженні. 
Крім того, враховуючи встановлений у ході досудового розслідування механізм вчинення кримінального правопорушення, який полягав у використанні службового становища для прийняття неправомірних управлінських рішень, існує обґрунтований ризик того, що ОСОБА_6 може використати надані йому повноваження для узгодження позицій з іншими учасниками правовідносин, зокрема представниками ТОВ «ЗАКАРПАТЕНЕРГОПОСТАЧ», з метою спотворення фактичних обставин справи.
Таким чином, на переконання сторони обвинувачення, перебування ОСОБА_6 на займаній посаді створює реальні, а не гіпотетичні ризики протиправного впливу на докази, свідків та інші джерела доказової інформації, що свідчить про необхідність застосування заходів забезпечення кримінального провадження, спрямованих на усунення таких ризиків.
При цьому прокурор наголошує, що обставини, які стали підставою для первинного відсторонення ОСОБА_6 від посади Великоберезнянського селищного голови, на момент звернення з клопотанням про продовження строку відсторонення не втратили своєї актуальності та продовжують існувати.
Так, інкриміноване кримінальне правопорушення пов`язане із використанням службового становища при укладенні та виконанні договорів про закупівлю електричної енергії, що об`єктивно свідчить про наявність системного доступу до службових повноважень, фінансово-господарських документів та процесів прийняття управлінських рішень у сфері бюджетних витрат.
Як зазначає прокурор, перебування ОСОБА_6 на посаді Великоберезнянського селищного голови і надалі створює реальну можливість впливу на службову документацію, працівників органу місцевого самоврядування та процеси прийняття рішень щодо фінансових зобов`язань громади, що прямо кореспондує із предметом доказування у кримінальному провадженні.
Крім того, характер інкримінованих дій, на переконання сторони обвинувачення, свідчить про те, що можливе протиправне використання службових повноважень не є одноразовим епізодом, а пов`язане із виконанням посадових функцій, що зумовлює ризик повторного використання аналогічного механізму під час перебування на посаді.
Таким чином, ризики, які стали підставою для відсторонення від посади, зокрема можливість впливу на документи, свідків та службові процеси, на думку прокурора, залишаються реальними, актуальними та не усунутими.
Водночас, сторона обвинувачення зазначає, що не мала об`єктивної можливості забезпечити досягнення цілей відсторонення від посади альтернативними, менш обтяжливими заходами забезпечення кримінального провадження протягом дії попередньої ухвали.
Крім того, прокурор зауважив, що специфіка інкримінованого кримінального правопорушення полягає у використанні саме службового становища як інструменту його вчинення, що відповідно до практики національних судів та ЄСПЛ виключає можливість ефективної заміни відсторонення іншими заходами, оскільки такі заходи не усувають джерело ризику.
Таким чином, на переконання прокурора, лише відсторонення від посади є ефективним і пропорційним заходом, який реально здатен запобігти впливу на хід кримінального провадження, знищенню або спотворенню доказів, а також незаконному впливу на свідків і службових осіб органу місцевого самоврядування.
Посилаючись на положення ст. ст. 2, 9, 28, 38, ч. 1 ст. 155 КПК України, ч. 5 ст. 65 Закону України «Про запобігання корупції», за змістом якої особа, якій повідомлено про підозру у вчиненні злочину у сфері службової діяльності, підлягає відстороненню від виконання повноважень у порядку, визначеному законом, прокурор наполягає про імперативний характер застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження у відповідних випадках.
При цьому прокурор зауважує, що у даному кримінальному провадженні ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення у сфері службової діяльності, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, що прямо підпадає під дію зазначеної норми Закону України «Про запобігання корупції».
Також прокурор зазначає, що 25.04.2026 слідчим суддею Великоберезнянського районного суду постановлено ухвалу, якою ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, відсторонено від посади Великоберезнянського селищного голови до 23.06.2026 включно.
Ухвалою Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 23.06.2026 у справі № 298/696/26 (провадження № 1-кп/298/42/26) клопотання прокурора задоволено та продовжено обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді відсторонення від посади Великоберезнянського селищного голови по 21.08.2026 включно. 
Відтак, посилаючись на ч. 3 ст. 315 КПК України, прокурор просив клопотання про продовження строку відсторонення від посади у кримінальному провадженні № 12025071030002146 від 16.12.2025 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, задовольнити; продовжити строк відсторонення від посади обвинуваченого 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця селища Великий Березний Ужгородського району Закарпатської області, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, від посади Великоберезнянського селищного голови строком на два місяці.
У клопотанні про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, прокурор, посилаючись на те, що Великоберезнянським відділом Ужгородської окружної прокуратури здійснюється підтримання публічного обвинувачення у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 12025071030002146 від 16.12.2025, про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, а також те, що у ході досудового розслідування встановлено, що у період з 05.07.2024 по 16.08.2024 ОСОБА_6 , будучи Великоберезнянським селищним головою, тобто службовою особою, наділеною адміністративно-господарськими й організаційно-розпорядчими функціями, діючи умисно, з злочинним умислом на одержання неправомірної вигоди ТОВ «ЗАКАРПАТЕНЕРГОПОСТАЧ» (код ЄДПОУ 44817772), використовуючи службове становище всупереч інтересам служби, грубо порушуючи вимоги п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі», без наявності належного документального підтвердження фактичного коливання ціни на ринку електричної енергії, безпідставно уклав та підписав, скріпивши гербовою печаткою від імені Великоберезнянської селищної ради, додаткові угоди № 5 та № 6 до договору від 02.01.2024 № 1 на постачання електричної енергії, внаслідок чого придбав електроенергію за цінами, що значно перевищували початкові договірні умови, за обставин, викладених вище, посилаючись на обґрунтованість повідомленої ОСОБА_6 , підозри у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, необхідність продовження строку застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту обґрунтовує обґрунтованістю повідомленої ОСОБА_6 підозри у вчиненні ним інкримінованого кримінального правопорушення, що, за твердженням сторони обвинувачення, повністю підтверджується сукупністю зібраних у ході досудового розслідування доказів. 
Крім того, прокурор зауважив, що метою застосування запобіжного заходу є запобігання реальним ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, які у даному кримінальному провадженні підтверджуються встановленими обставинами та характером інкримінованого кримінального правопорушення.
Так, як зазначає прокурор, з огляду на те, що підозрюваний ОСОБА_6 обіймає посаду Великоберезнянського селищного голови, тобто є керівником органу місцевого самоврядування, наділеним організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими повноваженнями, існує обґрунтований ризик незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні.
Наявність у кримінальному провадженні кола свідків, а саме ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , показання яких мають істотне значення для встановлення обставин інкримінованого кримінального правопорушення, свідчить про реальність ризику незаконного впливу на них з боку обвинуваченого.
Сторона обвинувачення зауважує, що зазначені свідки є особами, показання яких стосуються службової та господарської діяльності органу місцевого самоврядування і взаємовідносин із суб`єктами господарювання, що безпосередньо пов`язані з предметом обвинувачення.
З урахуванням характеру інкримінованого кримінального правопорушення та наявності у обвинуваченого попереднього службового становища, існує обґрунтована й реальна можливість впливу на вказаних свідків з метою узгодження або зміни їх показань, їх відмови від надання правдивих свідчень чи спотворення фактичних обставин події.
Також, враховуючи характер інкримінованого діяння, яке полягало у використанні службового становища для прийняття неправомірних управлінських рішень, існує ризик того, що обвинувачений може іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, зокрема, шляхом використання службових повноважень для впливу на процес проведення перевірок, службових розслідувань, а також створення штучних підстав для виправдання прийнятих ним рішень.
Окрім цього, прокурор переконаний, що, перебуваючи на волі, обвинувачений має можливість використовувати свій авторитет та службове становище для впливу на підлеглих працівників щодо надання ними вигідних для нього пояснень.
Водночас, прокурор зауважує, що з урахуванням тяжкості інкримінованого кримінального правопорушення, яке передбачає лише реальну міру покарання, пов`язаного із спричиненням істотної шкоди бюджету, а також усвідомлення обвинуваченим можливих наслідків притягнення до кримінальної відповідальності, не виключається ризик його ухилення від органів досудового розслідування та суду.
Зазначений ризик, на переконання сторони обвинувачення, додатково підтверджується тим, що обвинувачений має дійсний паспорт громадянина України для виїзду за кордон, що об`єктивно розширює його можливості для залишення території України з метою уникнення кримінальної відповідальності.
Таким чином, за твердженням сторони обвинувачення, сукупність наведених обставин свідчить про наявність реальних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме – ризику незаконного впливу на свідків та інших учасників кримінального провадження, ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, а також ризику ухилення від органів досудового розслідування та суду, що обумовлює необхідність застосування запобіжного заходу.
При цьому прокурор зазначає, що на час звернення з клопотанням про продовження строку домашнього арешту ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були підставою для застосування запобіжного заходу, не зменшилися та продовжують існувати.
Як стверджує прокурор, обвинувачений, з урахуванням характеру інкримінованого кримінального правопорушення, пов`язаного із використанням службового становища та управлінням бюджетними коштами, зберігає потенційну можливість незаконного впливу на свідків, які вже допитані або підлягають допиту в судовому засіданні, зокрема осіб, які перебували у службовій чи організаційній залежності від нього.
Крім того, на переконання сторони обвинувачення, не усунутим залишається ризик впливу на документи, що досліджуються судом або можуть бути предметом судового дослідження, оскільки частина таких документів перебуває у володінні органу місцевого самоврядування та пов`язаних установ, діяльність яких прямо стосується предмета обвинувачення.
Також прокурор зазначає, що перебування обвинуваченого поза межами суворого контролю, навіть за умов домашнього арешту, не виключає можливості комунікації з іншими учасниками кримінального провадження, що зберігає ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зокрема щодо незаконного впливу на свідків та перешкоджання кримінальному провадженню.
Таким чином, за твердженням сторони обвинувачення, ризики, які стали підставою для застосування домашнього арешту, є актуальними та не зменшилися.
Крім того, прокурор при розгляді питання про продовження строку дії запобіжного заходу просить врахувати, вагомість наявних доказів при вчиненні кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, ту обставину, що ОСОБА_6 перебуває у працездатному віці, а також відсутність відомостей про наявність захворювань, що унеможливлюють застосування домашнього арешту, те, що міцність соціальних зв`язків не спростовує наявних ризиків, оскільки останні пов`язані не з можливістю переховування, а х можливістю впливу на свідків і документи, те, що позитивна характеристика не спростовує наявність ризиків.
При цьому, за твердженням сторони обвинувачення, більш м`які запобіжні заходи не передбачають реального фізичного обмеження поведінки обвинуваченого, а носять переважно зобов`язальний та фінансово-стимулюючий характер, що не забезпечує фактичного усунення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, у даному кримінальному провадженні.
Зокрема, особисте зобов`язання не виключає можливості обвинуваченого безконтрольно здійснювати комунікацію зі свідками та іншими учасниками кримінального провадження, які перебувають у сфері його службового впливу, а також використовувати своє службове становище для узгодження позицій та впливу на хід досудового розслідування. Формальне покладення обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, не усуває реальних можливостей такого впливу.
Особиста порука також не є ефективним запобіжним заходом у даному випадку, оскільки не створює реального контролю за поведінкою обвинуваченого, не обмежує його службову та професійну діяльність, а також не усуває ризиків впливу на свідків, які перебувають у службовій або іншій залежності від нього.
Запобіжний захід у вигляді застави має виключно майновий характер і не обмежує пересування, спілкування та службову діяльність обвинуваченого, у зв`язку з чим не може забезпечити запобігання ризикам незаконного впливу на свідків, узгодження позицій з іншими учасниками провадження або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.
Таким чином, за твердженням сторони обвинувачення, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не здатен у реальному вимірі мінімізувати встановлені ризики, оскільки не усуває ключового джерела цих ризиків – можливості обвинуваченого, перебуваючи на волі та у вільному режимі пересування і спілкування, впливати на учасників кримінального провадження та хід досудового розслідування.
На переконання сторони обвинувачення, лише запобіжний захід у вигляді домашнього арешту є таким, що відповідає ступеню встановлених ризиків та забезпечує їх реальне мінімальне усунення, оскільки передбачає істотне обмеження свободи пересування 
та виключає неконтрольовані контакти обвинуваченого з учасниками кримінального провадження.
Застосування саме домашнього арешту у даному кримінальному провадженні є обґрунтованим та необхідним, оскільки встановлені ризики, передбачені ст. 177 КПК України.
Домашній арешт у вигляді цілодобового перебування за місцем проживання, за твердженням сторони обвинувачення, забезпечує реальне зменшення таких ризиків, оскільки виключає безпосередній особистий контакт обвинуваченого з працівниками органу місцевого самоврядування та іншими особами, які можуть бути залучені до кримінального провадження, а також мінімізує можливість впливу на них у будь-який спосіб.
Посилаючись на ч. 2 ст. 181 КПК України, згідно з якою домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі, прокурор зауважує, що інкриміноване ОСОБА_6 кримінальне правопорушення, передбачене 
ч. 1 ст. 364 КК України, передбачає покарання у виді позбавлення волі, що прямо відповідає законодавчій умові застосування такого запобіжного заходу.
Таким чином, у клопотання йдеться про те, що як за характером інкримінованого кримінального правопорушення, так і за наявністю передбачених законом підстав, застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту цілодобово є законним, обґрунтованим та пропорційним втручанням у його права з метою забезпечення належного кримінального провадження. 
Крім того, у клопотанні зазначається, що 25.04.2026 слідчим суддею Великоберезнянського районного суду постановлено ухвалу, якою ОСОБА_6 , до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до 23.06.2026 включно. Ухвалою Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 23.06.2026 у справі № 298/696/26 (провадження № 1-кп/298/42/26) клопотання прокурора задоволено та продовжено обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк дії запобіжного заходу у вигляді у вигляді домашнього арешту по 21.08.2026 включно. 
Зазначеною ухвалою на обвинуваченого покладено такі обов`язки: не залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово, окрім випадків необхідності відвідування закладів охорони здоров`я, а також у разі виникнення надзвичайних ситуацій, що унеможливлюють безпечне для життя та здоров`я перебування підозрюваного у житлі; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до органів Державної міграційної служби України паспорт (паспорти) для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю. Строк дії ухвали визначено по 21.08.2026 включно. 
Зважаючи на наведене, посилаючись на ч. 3 ст. 315 КПК України, прокурор просив клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу 
у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 12025071030002146 від 16.12.2025
за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, - задовольнити; продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця селища Великий Березний Ужгородського району Закарпатської області, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, строком на два місяці. Покласти на обвинуваченого такі обов`язки: не залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово, окрім випадків необхідності відвідування закладів охорони здоров`я, а також у разі виникнення надзвичайних ситуацій, що унеможливлюють безпечне для життя та здоров`я перебування підозрюваного у житлі; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до органів Державної міграційної служби України паспорт (паспорти) для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.
17.08.2026 на адресу суду від захисника ОСОБА_6 – ОСОБА_5 надійшли письмові заперечення на вказані клопотання прокурора, у якій остання, заперечуючи проти їх задоволення, зазначила, зокрема, таке. 
Так, на думку захисника, ані зміст клопотання про продовження відсторонення від посади, ані додані матеріали не вказують на наявність обставин передбачених ч. 3 ст. 132 КПК України. Захисник вважає обвинувачення щодо ОСОБА_6 необґрунтованим. Так, як зазначає захисник, в обвинувальному акті зазначено про наступне: « ОСОБА_6 , обіймаючи посаду голови Великоберезнянської селищної ради, з 04.11.2020, будучи, згідно зі ст. 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» посадовою особою четвертої категорії в органах місцевого самоврядування, перебуваючи службовому приміщенні Великоберезнянської селищної ради за адресою: Ужгородський р-н, с-ще Великий Березний, вул. Шевченка, буд. 12, у невстановлений в ході досудового розслідування час та місце в період з 05.07.2024 по 16.08.2024, будучи службовою особою, яка наділена адміністративно-господарськими та організаційно-розпорядчими функціями, умисно, маючи єдиний злочинний умисел, що охоплював заздалегідь поставлену мету на одержання неправомірної вигоди ТОВ «ЗАКАРПАТЕНЕРГОПОСТАЧ» у сумі 355901, 34 грн, використовуючи службове становище всупереч інтересам служби, грубо порушуючи вимоги щодо можливості збільшення ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків пропорційно коливанню ціни такого товару на ринку за умови незбільшення загальної суми договору про закупівлю, передбачені п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі», при відсутності коливання ціни на ринку електричної енергії України, безпідставно уклав та підписав, скріпивши гербовою печаткою від імені Великоберезнянської селищної ради, додаткові угоди № 5 та № 6 до договору № 1 від 02.01.2024 на постачання електричної енергії, відповідно до яких придбав електроенергію за цінами, що значно перевищували початкові договірні». Вказані твердження сторони обвинувачення щодо умисних, корупційних дій ОСОБА_6 є надуманими, такими, що не відповідають дійсним обставинам та не підтверджені жодними доказами, долученими до клопотання. Водночас, необхідно звернути увагу суду, що питання правомірності збільшення ціни електричної енергії у додаткових угодах 5 та 6 до договору №1 від 02.01.2024р. на постачання електричної енергії, а відтак наявності підстав для визнання недійсними цих угод, носить цивільно-правовий характер. Так, 08 серпня 2025 року Господарським судом Закарпатської області відкрито провадження у справі №907/881/25 за правилами загального позовного провадження за позовною заявою Керівника Ужгородської окружної прокуратури, м. Ужгород Закарпатської області в інтересах держави в особі Великоберезнянської селищної ради Ужгородського району Закарпатської області до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю Закарпатенергопостач, м. Ужгород Закарпатської області про визнання недійсними Додаткових угод №5 від 05.07.2024 та №6 від 16.08.2024 до Договору про постачання електричної енергії споживачу №1 від02.01.2024; стягнення грошових коштів у розмірі 376 796,17 грн. (копія ухвали додається). На даний час спір в судовому порядку не вирішено, а справа перебуває на розгляді суду першої інстанції. Підготовче засідання призначене на 28 травня 2026 року (копія ухвали від 16.04.2026 в справі №907/881/25 додається). Щодо відсутності порушень під час закупівлі електричної енергії Великоберезнянською селищною радою Ужгородського району Закарпатської області згідно додаткових угодах 5 та 6 до договору №1 від 02.01.2024. Згідно ст.8 Закону України «Про публічні закупівлі» від 25 грудня 2015 року №922-VIII (далі за текстом – Закон №922-VIII), моніторинг процедури закупівлі здійснюють центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю, та його міжрегіональні територіальні органи (далі - органи державного фінансового контролю) (ч.1 ст.8 Закону №922-VIII). За результатами моніторингу процедури закупівлі посадова особа органу державного фінансового контролю складає та підписує висновок про результати моніторингу процедури закупівлі (далі - висновок), що затверджується керівником органу державного фінансового контролю або його заступником. Такий висновок підлягає оприлюдненню в електронній системі закупівель протягом трьох робочих днів з дня його складання (ч.6 ст.8 Закону №922-VIII). У разі незгоди замовника з інформацією, викладеною у висновку, він має право оскаржити висновок до суду протягом 10 робочих днів з дня його оприлюднення, про що зазначається в електронній системі закупівель протягом наступного робочого дня з дня оскарження висновку до суду. Замовник зазначає в електронній системі закупівель про відкриття провадження у справі протягом наступного робочого дня з дня отримання інформації про відкриття такого провадження та номер такого провадження (ч.10 ст.8 Закону №922-VIII). Проте, на сторінці закупівлі UA-2023-12-12-012444-a, розташованій на вебресурсі державної електронної системи публічних закупівель за покликанням https://prozorro.gov.ua/uk/tender/UA-2023-12-12-012444-a, відсутня інформація про наявність порушень Закону 922-VIII, чи яких-небудь інших порушень, допущених під час укладання договору №1 від 02.01.2024 та додаткових угод до нього. За таких обставин, раніше повідомлена підозра та обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 264 КПК України є безпідставними. Посилаючись на ч. 2 ст. 155 КПК України ОСОБА_5 стверджує, що у клопотанні відсутній виклад конкретних обставин, що дають підстави вважати, що ОСОБА_6 , перебуваючи на посаді, знищить чи підробить речі і документи, незаконними засобами впливатиме на свідків та інших учасників кримінального провадження або протиправно перешкоджатиме кримінальному провадженню іншим чином. Як зазначає захисник, судова практика вказує, що про намір підозрюваних перешкоджати встановленню істини у кримінальній справі можуть свідчити такі дані як: наявність у підозрюваного неодноразових судимостей, якщо вони не погашені та не зняті в порядку, передбаченому законом; показання співучасників чи свідків про намір вчинити новий злочин чи ухилитися від слідства та суду в минулому тощо, проте таких доказів органом досудового розслідування не надано. Сторона захисту вважає, що необхідність подальшого застосування заходу забезпечення кримінального провадження щодо ОСОБА_6 відсутня, а доводи сторони обвинувачення побудовані виключно на припущеннях. Щодо наслідків обрання запобіжного заходу для третіх осіб зазначила, що продовження відсторонення голови селищної ради від посади приведе до остаточної втрати інвестиційної привабливості. Так, ОСОБА_6 є головою селищної ради з 2010 року. За цей час особисто ним та його командою подано для відбору низку проєктів, велику кількість з яких виграно. Відсторонення селищного голови знизить імідж селищної ради в очах ґрантодавців, що, в свою чергу, за твердженням захисника, призведе до непоправних репутаційних наслідків не тільки для громади, але й всієї області (Закарпатьска ОДА-ОВА є кінцевим бенефіціаром у ґрантових проєктах). Щодо відсутності підстав для продовження застосування відсторонення зазначила, що стороною обвинувачення не вказано, заради яких цілей ставилось питання про застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження (ще на стадії досудового розслідування), які інші способи, протягом дії попередньої ухвали, було вжито стороною обвинувачення для досягнення поставлених цілей і чому не вдалось їх досягти. При вирішенні питання про застосування заходу, сторона захисту просить суд врахувати той факт, що підзахисний ОСОБА_6 , не судимий, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, має постійне місце проживання, характеризується виключно з позитивної сторони, одружений та має сім`ю, є головою Великоберезнянської селищної ради, що вказує на те, що він користується повагою та авторитетом серед односельчан, а застосування до ОСОБА_6 продовження відсторонення від посади позбавить його можливості виконувати функції селищного голови та може задати шкоди інтересам громади. На підставі викладеного просила відмовити у задоволенні клопотання про продовження відсторонення від посади ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Стосовно заявленого стороною обвинувачення клопотання про продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу захисник зазначила таке. 
Щодо обґрунтованості обвинувачення сторона захисту вважає обвинувачення щодо ОСОБА_6 необґрунтованим. Так, в обвинувальному акті зазначено про наступне: « ОСОБА_6 , обіймаючи посаду голови Великоберезнянської селищної ради, з 04.11.2020, будучи, згідно зі ст. 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» посадовою особою четвертої категорії в органах місцевого самоврядування, перебуваючи службовому приміщенні Великоберезнянської селищної ради за адресою: Ужгородський р-н, с-ще Великий Березний, вул. Шевченка, буд. 12, у невстановлений в ході досудового розслідування час та місце в період з 05.07.2024 по 16.08.2024, будучи службовою особою, яка наділена адміністративно-господарськими та організаційно-розпорядчими функціями, умисно, маючи єдиний злочинний умисел, що охоплював заздалегідь поставлену мету на одержання неправомірної вигоди ТОВ «ЗАКАРПАТЕНЕРГОПОСТАЧ» у сумі 355901, 34 грн, використовуючи службове становище всупереч інтересам служби, грубо порушуючи вимоги щодо можливості збільшення ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків пропорційно коливанню ціни такого товару на ринку за умови незбільшення загальної суми договору про закупівлю, передбачені п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі», при відсутності коливання ціни на ринку електричної енергії України, безпідставно уклав та підписав, скріпивши гербовою печаткою від імені Великоберезнянської селищної ради, додаткові угоди №5 та №6 до договору №1 від 02.01.2024 на постачання електричної енергії, відповідно до яких придбав електроенергію за цінами, що значно перевищували початкові договірні». Вказані твердження сторони обвинувачення щодо умисних, корупційних дій ОСОБА_6 є надуманими, такими, що не відповідають дійсним обставинам та не підтверджені жодними доказами, долученими до клопотання. Водночас, звертає увагу суду, що питання правомірності збільшення ціни електричної енергії у додаткових угодах 5 та 6 до договору №1 від 02.01.2024 на постачання електричної енергії, а відтак наявності підстав для визнання недійсними цих угод, носить цивільно-правовий характер. Так, 08 серпня 2025 року Господарським судом Закарпатської області відкрито провадження у справі №907/881/25 за правилами загального позовного провадження за позовною заявою Керівника Ужгородської окружної прокуратури, м. Ужгород Закарпатської області в інтересах держави в особі Великоберезнянської селищної ради Ужгородського району Закарпатської області до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю Закарпатенергопостач, м. Ужгород Закарпатської області про визнання недійсними Додаткових угод №5 від 05.07.2024 та №6 від 16.08.2024 до Договору про постачання електричної енергії споживачу №1 від02.01.2024; стягнення грошових коштів у розмірі 376 796,17 грн. На даний час спір в судовому порядку не вирішено, а справа перебуває на розгляді суду першої інстанції. Підготовче засідання призначене на 28 травня 2026 року Щодо відсутності порушень під час закупівлі електричної енергії Великоберезнянською селищною радою Ужгородського району Закарпатської області згідно додаткових угодах 5 та 6 до договору №1 від 02.01.2024р. Згідно ст.8 Закону України «Про публічні закупівлі» від 25 грудня 2015 року №922-VIII (далі за текстом – Закон №922-VIII), моніторинг процедури закупівлі здійснюють центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю, та його міжрегіональні територіальні органи (далі - органи державного фінансового контролю) (ч.1 ст.8 Закону №922-VIII). За результатами моніторингу процедури закупівлі посадова особа органу державного фінансового контролю складає та підписує висновок про результати моніторингу процедури закупівлі (далі - висновок), що затверджується керівником органу державного фінансового контролю або його заступником. Такий висновок підлягає оприлюдненню в електронній системі закупівель протягом трьох робочих днів з дня його складання (ч.6 ст.8 Закону №922-VIII). У разі незгоди замовника з інформацією, викладеною у висновку, він має право оскаржити висновок до суду протягом 10 робочих днів з дня його оприлюднення, про що зазначається в електронній системі закупівель протягом наступного робочого дня з дня оскарження висновку до суду. Замовник зазначає в електронній системі закупівель про відкриття провадження у справі протягом наступного робочого дня з дня отримання інформації про відкриття такого провадження та номер такого провадження (ч.10 ст.8 Закону №922-VIII). Проте, на сторінці закупівлі UA-2023-12-12-012444-a, розташованій на вебресурсі державної електронної системи публічних закупівель за покликанням https://prozorro.gov.ua/uk/tender/UA-2023-12-12-012444-a, відсутня інформація про наявність порушень Закону 922-VIII, чи яких-небудь інших порушень, допущених під час укладання договору №1 від 02.01.2024р. та додаткових угод до нього. 
За таких обставин, захисник стверджує, що раніше повідомлена підозра та обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.264 КПК України, є безпідставними. 
Щодо «наявності» ризиків, передбачених ст. 177 КПК України сторона захисту зазначила, що клопотання не містить у своєму змісті ні мотивованих ризиків, що передбачені ст. 177 КПК України, ні доказів, які б підтверджували їх існування. 
Так, щодо ризику переховування зазначила, що даний ризик є необґрунтованим та безпідставним, оскільки стороною обвинувачення на підтвердження реальності існування даного ризику до клопотання не долучено жодних матеріалів, які б підтверджували наявність реальних намірів обвинуваченого переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду. В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії)). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови)). Європейський суд з прав людини у своєму Рішенні у справі «W. проти Швейцарії» від 26 січня 1993 року із посиланням на Рішення у справі «Томазі проти Франції» від 27 серпня 1992 року підкреслив, що «небезпека ухилення від правосуддя не може вимірюватись лише в залежності від суворості можливого покарання, вона має визначатись з урахуванням ряду інших релевантних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки ухилення від правосуддя, або зробити її настільки незначною, що це не може слугувати виправданням тримання під вартою». Як зазначає захисник, судова практика вказує, що про намір підозрюваних ухилитися від слідства чи суду або ж перешкоджати встановленню істини у кримінальній справі можуть свідчити такі дані як: наявність у підозрюваного неодноразових судимостей, якщо вони не погашені та не зняті в порядку, передбаченому законом; показання співучасників чи свідків про намір вчинити новий злочин чи ухилитися від слідства та суду в минулому; відсутність постійного місця проживання на території України; придбання квитків чи відкриття візи для виїзду за кордон з постійного місця проживання; наявність випадків неявок за викликом слідчого чи суду в минулому тощо. Отже, КПК України вимагає підтвердження обставин, передбачених ст.177 КПК України, а чинна практика вказує на докази, за допомогою яких ці обставини мають доводитися. Одного лише зазначення в клопотанні про застосування (продовження) запобіжного заходу про те, що підозрюваний намагатиметься переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду чи вчиняти інші дії, спрямовані на протидію розслідування, недостатньо. 
Захисник зауважує, що повідомлення про підозру ОСОБА_6 вручено 23 квітня 2026 року, проте він не здійснював яких-небудь спроб переховуватись від органу досудового розслідування, прокуратури чи суду. На виклики сторони органу досудового розслідування з`являється, доказів протилежної поведінки ОСОБА_6 стороною обвинувачення суду не надано. 
Щодо можливості незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином захисник зазначила, що клопотання не містить жодних доказів, які б підтверджували наявність вказаного ризику та ґрунтується на припущеннях. Враховуючи, що ОСОБА_6 інкримінується кримінальне правопорушення економічного характеру, а довідка спеціаліста та висновки судової економічної експертизи вже долучена до матеріалів клопотання, твердження сторони обвинувачення є необґрунтованими. 
Щодо застосування більш м`якого запобіжного заходу зазначила, що прокурором у даному кримінальному провадженні не наведено жодних правових підстав та доказів, які б вказували на обставини, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу як і не довів про існування таких ризиків. Захисник стверджує, що прокурор не обґрунтовує подане клопотання та не посилається на докази, що виправдовують застосування такого заходу державного примусу. Враховуючи вищевикладене, на переконання сторони захисту, стороною обвинувачення не було дотримано обов`язку доказування наявних у кримінальному провадженні ризиків, що були б достатніми для продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_6 . 
Водночас при вирішенні питання про продовження строку застосування запобіжного заходу, сторона захисту просить суд врахувати той факт, що підзахисний ОСОБА_6 , не судимий, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, має постійне місце проживання, характеризується виключно з позитивної сторони, одружений та має сім`ю, є головою Великоберезнянської селищної ради, що вказує на те, що він користується повагою та авторитетом серед односельчан, а продовження строку застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту позбавляє його можливості виконувати функції селищного голови та може задати шкоди інтересам громади, ОСОБА_6 . Також необхідно вказати, що ОСОБА_6 має належну процесуальну поведінку упродовж усього процесу, у тому числі до застосування щодо нього запобіжного заходу. Водночас, після застосування такого ОСОБА_6 сумлінно виконував усі покладені на нього обов`язки.
У підготовчому судовому засіданні, призначеному до розгляду на 18.08.2026 на 15 год. 00 хв., прокурор подані ним клопотання про продовження строку дії заходу забезпечення кримінального провадження у виді відсторонення від посади та запобіжного заходу у виді домашнього арешту підтримав з підстав, наведених у поданих ним клопотаннях, та просив такі задовольнити, зауважуючи, зокрема, про те, що ризики за станом на день розгляду клопотання продовжують існувати. Крім того, як зауважив прокурор, буквально перед судовим засіданням обвинувачений спілкувався з одним зі свідків у кримінальному провадженні, про що, у разі потреби, він може надати відповідні докази. При цьому вказав, що наразі стороною обвинувачення доведено наявність обгрунтованої підозри у предявленому ОСОБА_6 обвинуваченню, реальність ризиків, про які ідеться у клопотанні, а також те, що з урахуванням обставин справи та особи обвинуваченого жодний з більш мяких запобіжних заходів не зможе забезпечити належну поведінку обвинуваченого. Що стосується відсторонення ОСОБА_6 від посади, прокурор також просив подане ним клопотання задовольнити з підстав, наведених у такому клопотанні, при цьому наголосив, що саме перебування ОСОБА_6 на посаді стало передумовою для вчинення ним інкримінованого йому кримінального правопорушення. 
Представник потерпілого у підготовчому судовому засіданні підтримав позицію сторони обвинувачення. 
У підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_5 проти задоволення поданих прокурором клопотань заперечила, та просила відмовити у їх задоволенні, з підстав, що містяться в письмових запереченнях, поданих 17.08.2026. Зокрема, ствердила про необґрунтованість підозри, оскільки твердження сторони обвинувачення щодо умисних, корупційних дій ОСОБА_6 , на думку, сторони захисту, є недоведеними. Крім того, звернула увагу на те, що зараз позов у справі розглядається у господарському суді, у зв`язку з чим на сьогодні існує ситуація поданих двох аналогічних позовів до суду. Крім того, захисник зауважила, що сторона обвинувачення покликається на докази, які слід дослідити у межах судового розгляду а не в межах підготовчого судового засідання під час розгляду вказаних клопотань. При цьому зауважила, що стороною обвинувачення не надано жодного доказу наявності ризиків, про які йдеться у заявлених прокурором клопотаннях. Крім того, захисник просила врахувати, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчинення нетяжкого злочину, відтак вважає заходи забезпечення кримінального провадження непропорційними. Також зауважила, що сторона обвинувачення мала можливість у встановленому законом порядку відібрати покази у свідків ще до початку підготовчого судового засідання. Також просила суд врахувати наслідки обрання продовження строку дії запобіжного заходу та заходу забезпечення кримінального провадження для третіх осіб. 
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 проти задоволення заявлених прокурором клопотань заперечив. Крім того, вказав, що закордонні паспорти він здав у відповідну службу і його зобов`язання здати паспорт наразі є абсурдним. Крім того, ОСОБА_6 наголосив, що відсторонення його від посади призводить до негативних наслідків для громади. За наведених обставин просив у задоволенні клопотань прокурора відмовити, а якщо суд дійде протилежного, просив обрати йому запобіжний захід у виді особистого зобов`язання. Крім того, вказав, що стороною обвинувачення не надано жодного доказу його впливу на свідків у вказаному кримінальному провадженні.
Розглянувши подані прокурором клопотання, підтримані ним у підготовчому судовому засіданні, заслухавши думки та пояснення учасників судового провадження, оцінивши їхні доводи та аргументи стосовно обґрунтованості заявлених клопотань, дослідивши додані до клопотань докази, суд дійшов таких висновків.
Стосовно заявленого прокурором клопотання про продовження ОСОБА_6 строку відсторонення від посади суд зазначає таке. 
В ч. 3 ст. 315 КПК України встановлено, що під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.
Згідно зі ч. 1 ст. 131 КПК України з метою досягнення дієвості цього провадження застосовуються заходи забезпечення кримінального провадження, до яких, зокрема, належить відсторонення від посади (п. 4 ч. 2 зазначеної норми). 
Загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження встановлено в ст. 132 КПК України. 
За змістом ч. 3 зазначеної норми застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження (пункт 1); потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора (пункт 2); може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням (пункт 3).
Згідно з ч. 5 ст. 132 КПК України для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні. Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються (ч. 6 ст. 132 КПК України).
Порядок відсторонення від посади унормовано в главі 14 КПК України. відсторонення від посади.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.154 КПК України відсторонення від посади може бути здійснено щодо особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину; відсторонення від посади здійснюється на підставі рішення слідчого судді, суду під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження на строк не більше двох місяців.
Згідно з ч. 1 ст. 154 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у задоволенні клопотання про відсторонення від посади, якщо слідчий, прокурор не доведе наявність достатніх підстав вважати, що такий захід необхідний для припинення кримінального правопорушення, припинення або запобігання протиправній поведінці підозрюваного чи обвинуваченого, який, перебуваючи на посаді, може знищити чи підробити речі і документи, які мають значення для досудового розслідування, незаконними засобами впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження або протиправно перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. При вирішенні питання про відсторонення від посади слідчий суддя, суд зобов`язаний врахувати такі обставини: правову підставу для відсторонення від посади; достатність доказів, які вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; наслідки відсторонення від посади для інших осіб.
Згідно з ч. 2 ст. 157 КПК України під час розгляду клопотання про відсторонення від посади зобов`язаний врахувати наявність правової підстави для відсторонення від посади, достатність доказів, які вказують на вчинення особою кримінального правопорушення, та наслідки відсторонення від посади для інших осіб .
З обвинувального акту встановлено, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України. Так, у ході досудового розслідування встановлено, що у період з 05.07.2024 по 16.08.2024 ОСОБА_6 , будучи Великоберезнянським селищним головою, тобто службовою особою, наділеною адміністративно-господарськими й організаційно-розпорядчими функціями, діючи умисно, з злочинним умислом на одержання неправомірної вигоди ТОВ «ЗАКАРПАТЕНЕРГОПОСТАЧ» (код ЄДПОУ 44817772), використовуючи службове становище всупереч інтересам служби, грубо порушуючи вимоги п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі», без наявності належного документального підтвердження фактичного коливання ціни на ринку електричної енергії, безпідставно уклав та підписав, скріпивши гербовою печаткою від імені Великоберезнянської селищної ради, додаткові угоди № 5 та № 6 до договору від 02.01.2024 № 1 на постачання електричної енергії, внаслідок чого придбав електроенергію за цінами, що значно перевищували початкові договірні умови.
Обґрунтованість пред`явленого ОСОБА_6 обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, підтверджується доданими прокурором у судовому засіданні матеріали, а саме: повідомленням про підозру від 23.04.2026; протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 15.01.2026 з додатком до протоколу - описом речей і документів, які були вилучені, протокол №100 щодо прийняття рішення уповноваженою особою від 12.12.2023; протоколом №101 щодо прийняття рішення уповноваженою особою від 12.12.2023; оголошенням про проведення відкритих торгів UA-2023-12-12-012444-а; протоколом №106 щодо прийняття рішення уповноваженою особою від 22.12.2023; повідомленням про намір укласти договір б/н від 22.12.2023; листом Великоберезнянського селищного голови від 04.06.2024 №03.1-19/268; договором №1 про постачання електричної енергії споживачу від 02.01.2024 з додатком №1 (заява-приєднання до договору), з додатком №2 (комерційна пропозиція), з додатком №3 (план-графік постачання електричної енергії); заявою-приєднанням до умов договору постачання електричної енергії від 02.01.2024 з додатком 1 до заяви-приєднання; додатковою угодою №1 від 22.01.2024 до договору №1 про постачання електричної енергії споживачу; додатковою угодою №2 від 20.02.2024 до договору №1 про постачання електричної енергії споживачу, лист директора ТОВ «Закарпатенергопостач» від 01.02.2024; додатковою угодою №3 від 05.06.2024 до договору №1 про постачання електричної енергії споживачу; додатковою угодою №4 від 11.06.2024 до договору №1 про постачання електричної енергії споживачу; ціновою довідкою №Ц-50 Закарпатської торгово-промислової палати від 06.06.2024 №1506-07/109; ціновою довідкою №61 Закарпатської торгово-промислової палати від 02.08.2024; додатковою угодою №6 від 16.08.2024 до договору №1 про постачання електричної енергії споживачу; додатковою угодою №5 від 05.07.2024 до договору №1 про постачання електричної енергії споживачу; додатковою угодою №7 від 14.11.2024 до договору №1 про постачання електричної енергії споживачу; додатковою угодою №8 від 20.12.2024 до договору №1 про постачання електричної енергії споживачу; довідкою про надання консультації в якості спеціаліста в ході досудового розслідування, наданою головними державними інспекторами Управління Західного офісу Держаудитслужби в Закарпатській області від 07.01.2026 з додатком 1 та додатком 2; листом АТ «Оператор ринку» Міністерства енергетики України від 17.03.2026 №03-31/798 з додатком до листа; постановою про призначення судової економічної експертизи від 19.01.2026; постановою від 18.03.2026 про уточнення постанови від 19.01.2026 про призначення судової економічної експертизи; висновком експерта №СЕ-19/107-26/613/ЕК від 27.03.2026 з додатками №№1, 2; листом Ужгородської окружної прокуратури від 16.03.2026; листом Управління Західного офісу Держаудитслужби в Закарпатській області від 09.01.2026; постановою про залучення спеціаліста для проведення дослідження від 02.12.2025; витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №42025072030000104 від 02.09.2025, іншими матеріалами, доданими до клопотання. 
Стороною обвинувачення доведено ту обставину, що у період з 05.07.2024 по 16.08.2024 згідно з ч. 3 ст. 18 КК України ОСОБА_6 був службовою особою Великоберезнянської селищної ради, яка обіймає посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій. Так, відповідно до постанови Великоберезнянської селищної ради Ужгородського району Закарпатської області № 28 від 04.11.2020 «Про визнання обраним Великоберезнянського селищного голови» селищним головою визнано ОСОБА_6 , відповідно до рішення Великоберезнянської селищної ради №2 від 26.11.2020 визнано повноваження селищного голови ОСОБА_6 .
Враховуючи встановлений у ході досудового розслідування механізм вчинення кримінального правопорушення, який полягав у використанні службового становища для прийняття неправомірних управлінських рішень, існує обґрунтований ризик того, що ОСОБА_6 й надалі може використати надані йому повноваження для узгодження позицій з іншими учасниками правовідносин, зокрема представниками ТОВ «ЗАКАРПАТЕНЕРГОПОСТАЧ», з метою спотворення фактичних обставин справи. 
Водночас суд зауважує, що обставинам здійснення обвинуваченим конкретних дій та доведеності його вини, правильності кримінально-правової кваліфікації діяння не надається оцінка на стадії підготовчого судового засідання. 
Ухвалою слідчого судді Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 25 квітня 2026 року задоволено частково клопотання начальника Великоберезнянського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 про відсторонення від посади підозрюваного ОСОБА_6 .
Відсторонено ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, від посади Великоберезнянського селищного голови в межах строку досудового розслідування у кримінальному провадженні №12025071030002146 від 16 грудня 2025 року, а саме – по 23.06.2026 включно.
Обираючи вказаний захід забезпечення кримінального провадження обвинуваченому, слідчий суддя дійшов висновку про доведеність стороною обвинувачення під час розгляду клопотання наявності підстав вважати наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення, наявність правової підстави для відсторонення від посади, а також те, що не встановлено наявність наслідків відсторонення від посади для інших осіб. 
Суд зауважує, що усі заперечення сторони захисту з приводу обґрунтованості обвинувачення, вказують на необхідність перевірки та/або уточнення певних обставин версії сторони обвинувачення, але не спростовують того, що наразі достатньо даних, які виправдовують обґрунтованість пред`явленого ОСОБА_6 обвинувачення.
Крім того, суд враховує ту обставину, що злочин, у якому обвинувачується ОСОБА_6 , передбачає покарання у виді пробаційного нагляду на строк до трьох років або обмеження волі на строк до трьох років, або позбавлення волі на той самий строк, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, із штрафом від двохсот п`ятдесяти до семисот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. 
В розумінні положень ст. ст. 12, 45 КК України злочин, передбачений ч. 1 ст. 364 КК України, який інкримінується ОСОБА_6 , є нетяжким корупційним злочином у сфері службової діяльності.
Водночас суд зауважує, що корупційні злочини мають високий ступінь суспільної небезпеки, а інкримінований ОСОБА_6 злочин стосується можливого зловживання службовим становищем, тобто умисного, з метою одержання неправомірної вигоди для іншої юридичної особи, використанні службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, що завдало істотної шкоди громадським інтересам.
Крім того, займана ОСОБА_6 посада пов`язана з об`єктивною потребою здійснення організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських заходів щодо забезпечення діяльності селищної ради, яка в свою чергу, вимагає від обвинуваченого спілкуватись з особами, які є свідками у вказаному кримінальному провадженні. При цьому зміст та характер спілкування вказаних осіб не може бути предметом контролю з боку прокурора або суду. 
За наведених обставин, дослідивши матеріали клопотання про продовження ОСОБА_6 строку відсторонення від посади, заслухавши доводи прокурора на підтримання поданого клопотання, позицію потерпілого, який підтримав клопотання прокурора, обвинуваченого та його захисника, які проти задоволення клопотання заперечили, враховуючи те, що строк відсторонення від посади закінчується та частково продовжують існувати обставини, які стали підставою для відсторонення ОСОБА_6 від посади, беручи до уваги положення ч. 5 ст. 65-1 Закону України «Про запобігання корупції», враховуючи необхідність запобігання ймовірної протиправної поведінки обвинуваченого, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення даного клопотання та продовження строку відсторонення обвинуваченого від посади.
При цьому суд зауважує, що відсторонення ОСОБА_6 від займаної ним посади не призведе до негативних наслідків у роботі Великоберезнянської селищної ради Ужгородського району Закарпатської області та не матиме негативних наслідків для інших осіб, натомість виправдовує потреби досудового розслідування та відповідає його завданням на даній стадії судового провадження, спрямованим на всебічне, повне та неупереджене дослідження всіх обставин кримінального правопорушення.
Таке обмеження, на переконання суду, є розумним і співмірним з огляду на необхідність та можливість досягнення завдань кримінального провадження.
Твердження сторони захисту про те, що відсторонення ОСОБА_6 від посади має негативні наслідки для Великоберезнянської селищної ради Ужгородського району Закарпатської області та територіальної громади у цілому, суд вважає безпідставними, оскільки на законодавчому рівні передбачено механізм, за якого, у випадку неможливості здійснення повноважень селищним головою, зокрема внаслідок відсторонення, тяжкої хвороби, звільнення з посади або з інших об`єктивних причин, виконання обов`язків покладається на визначену посадову особу, яка забезпечує належну організацію діяльності селищної ради та її виконавчих органів. Такою особою наразі є секретар Великоберезнянської селищної ради ОСОБА_4 , обраний на вказану посаду рішенням п`ятдесят третьої сесії VIII скликання позачергової сесії Великоберезнянської селищної ради Ужгородського району Закарпатської області від 29.06.2026.
Що стосується наданих стороною захисту документів, які, на думку сторони захисту, підтверджують те, що відсторонення ОСОБА_6 від займаної посади має негативні наслідки для роботи Великоберезнянської селищної ради, суд зауважує, що як убачається з таких документів, ними підтверджується обставини, які мали місце у червні місяці 2026 року, в той час, коли у селищній раді не було секретаря, через те, що такий був мобілізований. Відтак зазначені документи відображають обставини, що склалися за інших організаційних умов, та не підтверджують наявності аналогічних негативних наслідків після обрання нового секретаря селищної ради.
Що стосується наданої стороною захисту копії ухвали Господарського суду Закарпатської області, суд констатує, що така ухвала не може слугувати доказом, який би указував на необґрунтованість пред`явленої обвинуваченому ОСОБА_6 підозри. 
При цьому суд звертає увагу на те, що якщо обставини, які стали підставою для відсторонення від посади ОСОБА_6 перестануть існувати, або якщо у подальшому застосуванні такого заходу відпаде потреба, суд, керуючись вимогами ч. ч. 2 та 3 ст. 158 КПК України, може у продовженні строку відсторонення від посади або за клопотанням обвинуваченого скасувати такий захід забезпечення кримінального провадження.
Стосовно заявленого прокурором клопотання про продовження ОСОБА_6 застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту суд зазначає таке. 
Згідно з вимогами ч. ч. 1, 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого; за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.
Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу (ч. 2 ст. 331 КПК України). 
Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. 
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, у тому числі наявність в нього родини утриманців; наявність постійного місця проживання у підозрюваного; наявність судимостей; репутацію підозрюваного та майновий стан (ч.1 ст.178 КПК України).
Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно ст. 176 КПК України у кримінальному провадженні можуть бути застосовані такі запобіжні заходи як особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт, тримання під вартою.
Як уже зазначалось згідно з обвинувальним актом ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України. Так, у ході досудового розслідування встановлено, що у період з 05.07.2024 по 16.08.2024 ОСОБА_6 , будучи Великоберезнянським селищним головою, тобто службовою особою, наділеною адміністративно-господарськими й організаційно-розпорядчими функціями, діючи умисно, з злочинним умислом на одержання неправомірної вигоди ТОВ «ЗАКАРПАТЕНЕРГОПОСТАЧ» (код ЄДПОУ 44817772), використовуючи службове становище всупереч інтересам служби, грубо порушуючи вимоги п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі», без наявності належного документального підтвердження фактичного коливання ціни на ринку електричної енергії, безпідставно уклав та підписав, скріпивши гербовою печаткою від імені Великоберезнянської селищної ради, додаткові угоди № 5 та № 6 до договору від 02.01.2024 № 1 на постачання електричної енергії, внаслідок чого придбав електроенергію за цінами, що значно перевищували початкові договірні умови.
Судом встановлено, що обґрунтованість пред`явленого ОСОБА_6 обвинувачення у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, підтверджується доданими прокурором у судовому засіданні до клопотання матеріалами.
Згідно ухвали слідчого судді Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 25 квітня 2026 року у справі № 298/1708/25, залишеною в силі ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 26.05.2026, задоволено частково клопотання начальника Великоберезнянського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12025071030002146 від 16 грудня 2025 року про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту цілодобово.
Застосовано до ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Заборонено підозрюваному ОСОБА_6 , залишати житло за місцем проживання, цілодобово, окрім випадків необхідності відвідування медичних закладів за необхідності та в разі виникнення надзвичайних ситуацій, які б унеможливили безпечне для життя та здоров`я перебування підозрюваного у житлі. Відповідно до ч. 5 ст.194 КПК України покладено на підозрюваного ОСОБА_6 такі обов`язки: повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання в органи ДМС України свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.
Строк дії запобіжного заходу та покладених на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язків визначено в межах строку досудового розслідування по 23.06.2026 включно.
Ухвалою Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 23.06.2026 у справі № 298/696/26 (провадження № 1-кп/298/42/26) клопотання прокурора задоволено та продовжено обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк дії запобіжного заходу у вигляді у вигляді домашнього арешту по 21.08.2026 включно. 
Зазначеною ухвалою на обвинуваченого покладено такі обов`язки: не залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово, окрім випадків необхідності відвідування закладів охорони здоров`я, а також у разі виникнення надзвичайних ситуацій, що унеможливлюють безпечне для життя та здоров`я перебування підозрюваного у житлі; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до органів Державної міграційної служби України паспорт (паспорти) для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю. Строк дії ухвали визначено по 21.08.2026 включно. 
Аналіз доказів, наданих стороною обвинувачення, свідчить про те, що вони об`єктивно зв`язують обвинуваченого зі злочином, а тому суд погоджується з доводами прокурора, що пред`явлена ОСОБА_6 підозра є обґрунтованою, що узгоджується з вимогами Європейського суду з прав людини, зокрема позицією, висловленою в п.175 рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява №42310/04) від 21.04.2011, де Європейський суд вказав, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
При цьому суд зауважує, що на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.
Надаючи оцінку твердженням прокурора про наявність ризиків, про які ідеться у клопотанні, суд виходить з такого. 
Зважаючи на займану ОСОБА_6 посаду, на переконання суду, зберігаються ризики знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення (п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України), оскільки такі ризики існують і до початку стадії судового розгляду. 
Крім того, суд вважає обґрунтованими доводи сторони обвинувачення про реальність ризику незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні.
З огляду на ту обставину, що ОСОБА_6 обіймає посаду голови Великоберезнянської селищної ради, а також йому інкриміновано злочин, безпосередньо пов`язаний з виконанням ним повноважень голови селищної ради, а отже, наділений організаційно-господарськими та адміністративно-розпорядчими функціями, обґрунтованість ризику незаконного впливу на свідків, а саме – ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , у кримінальному провадженні не викликає сумнів. Суд зазначає, що указані особи судом не допитувались, що свідчить про збереження зазначеного вище ризику. 
Водночас положеннями кримінально-процесуального законодавства передбачено, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України). Крім того, суд бере до уваги наявність певного кола осіб в даному провадженні, які з достатньою вірогідністю ще будуть допитуватися в якості свідків й надалі, щодо яких, у свою чергу, ОСОБА_6 з метою уникнення ним кримінальної відповідальності може вживати заходів для зміни змісту та обсягу показань. Водночас суд бере до уваги імовірне вчинення злочину з використанням службового становища; так, обвинувачений на даний час обіймає посаду Великоберезнянського селищного голови, що не виключає імовірність його впливу на працівників відповідної ради, наявність достатніх адміністративних ресурсів для організації і здійснення такого впливу на осіб, які, до того ж, є його підлеглими чи колегами, чим обвинувачений може скористатись з метою коригування показань або узгодження процесуальної поведінки; характер розслідуваного злочину передбачає вчинення обвинуваченим дій в інтересах юридичної особи та з метою отримання неправомірної вигоди такою особою, у зв`язку з чим він може координувати свої дії з останньою, впливаючи на зміст, характер та обсяг показань та процесуальної поведінки. 
Щодо ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, суддя констатує, що він також є реальним на вказаній стадії судового провадження. Так, ОСОБА_6 тривалий час є селищним головою та в силу своєї посади, особистих якостей, має широке коло зв`язків в правоохоронних органах, органах державної влади та місцевого самоврядування, останній з врахуванням його статусу та наявних зв`язків/знайомих у відповідних органах, шляхом тиску, штучного створення доказів може створювати умови для уникнення кримінальної відповідальності, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином для уникнення кримінальної відповідальності. 
Водночас, що стосується ризику ухилення обвинуваченого від органів досудового розслідування, суду, суд зазначає, що стороною обвинувачення не доведено реальності існування такого.
Так, надаючи оцінку наявності ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, судом враховується та обставина, що інкриміноване ОСОБА_6 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 364 КК України, в розумінні положень ст. 12 КК України є нетяжким злочином, за вчинення якого передбачено відповідальність у виді пробаційного нагляду на строк до трьох років або обмеження волі на строк до трьох років, або позбавлення волі на той самий строк, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, із штрафом від двохсот п`ятдесяти до семисот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. 
Крім того, суд враховує ту обставину, що ОСОБА_13 має постійне місце проживання, роботи, одружений, раніше до кримінальної відповідальності не притягався.
Зважаючи на наведене, суд дійшов переконання про необґрунтованість заявленого прокурором ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. 
З огляду на наведене, враховуючи обґрунтованість повідомленої ОСОБА_6 підозри, тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим, з урахуванням особи обвинуваченого, особистих та соціальних обставин життя, а також його зв`язків із суспільством, зважаючи на обґрунтовані наявні ризики, передбачені п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, з урахуванням наявності постійного місця проживання, зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, суд вважає обґрунтованими доводи прокурора про необхідність продовження застосованого до обвинуваченого виняткового виду запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. 
Водночас, з урахуванням того, що стороною обвинувачення не доведено наявності ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, зважаючи на санкцію ч.1 ст. 364 КПК України, а також даних, що характеризують особу обвинуваченого, суд дійшов висновку про можливість застосування стосовно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби. Такий захід, на переконання суду, забезпечить дотримання обвинуваченим процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
При вирішенні питання щодо продовження обвинуваченого запобіжного заходу суд дійшов висновку, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для нейтралізації зазначених вище ризиків.
Також судом ураховуються положення ч. 2 ст. 181 КПК України, згідно з якими встановлено, що домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Крім того, на переконання суду, обвинуваченому слід продовжити строк дії обов`язків, передбачених п. п. 1 – 4 ч. 5 ст. 194 КПК України, та з урахуванням того, що обвинуваченому продовжується домашній арешт у нічний час доби, суд, вирішуючи клопотання прокурора в цій частині, з урахуванням встановлених у ході розгляду клопотання обставин, що стосуються характеру інкримінованого обвинуваченому злочину та особи обвинуваченого, вважає за доцільне покласти на обвинуваченого такі обов`язки: прибувати за першою вимогою до прокурора та суду; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; не відлучатися з населеного пункту, в якому зареєстрований та проживає обвинувачений, без дозволу прокурора або суду; утримуватися як особисто, так і через третіх осіб, від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання в органи ДМС України свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Водночас суд зауважує, що обов`язок обвинуваченого здати паспорт громадянина України для виїзду за кордон в органи ДМС України не вичерпується одноразовою передачею такого документа, оскільки не виключає можливості отримання ним нового паспорта для виїзду за кордон у порядку, встановленому законом.
Згідно з ч. 6 ст. 181 КПК України строк дії ухвали про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. 
Згідно з ч. 7 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. 
Керуючись ст. ст. 155, 158, 177, 178, 181, 193, 194, 196, 314, 315, 331, 372 КПК України, суд 
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання начальника Великоберезнянського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку відсторонення від посади обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді відсторонення від посади Великоберезнянського селищного голови по 17 жовтня 2026 року включно.
Клопотання начальника Великоберезнянського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з покладеними на нього обов`язками задовольнити частково.
Змінити ранішеобраний обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний час доби, тобто з 22 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв. наступного дня, без застосування електронного засобу контролю, заборонивши йому у вказаний період доби залишати житло за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , на строк 60 днів, окрім випадків необхідності відвідування медичних закладів та в разі виникнення надзвичайних ситуацій, які б унеможливили безпечне для життя та здоров`я перебування обвинуваченого у житлі.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 обов`язки, передбачені
ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: 
1) прибувати за першою вимогою до прокурора та суду;
2) повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
3) не відлучатися з населеного пункту, в якому зареєстрований та проживає обвинувачений, без дозволу прокурора або суду;
4) утримуватися як особисто, так і через третіх осіб, від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;
5) здати на зберігання в органи ДМС України свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Строк дії запобіжного заходу та обов`язків обвинуваченому визначити по 17 жовтня 2026 року включно.
Строк дії ухвали встановити по 17 жовтня 2026 року включно.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_6 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під домашнім арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_6 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.
Доручити виконання ухвали органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_6 , для чого негайно направити копію ухвали до ВП №2 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області для здійснення відповідного контролю за обвинуваченим.
Копію ухвали негайно після її оголошення вручити начальнику Великоберезнянського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , обвинуваченому ОСОБА_6 та направити до Великоберезнянської селищної ради Ужгородського району Закарпатської області (юридична адреса: с-ще Великий Березний, вул. Шевченка, буд. 12, Ужгородський район, Закарпатська область).
Контроль за виконанням ухвали покласти на начальника Великоберезнянського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 .
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Великоберезнянський районний суд Закарпатської області протягом семи днів з дня її проголошення.
Повний текст ухвали складено 20.08.2026.

Головуюча ОСОБА_1