Справа № 953/10235/25
Провадження № 2/643/1836/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(додаткове)
21.07.2026   м. Харків
Салтівський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого Тимош О. М.,
за участю секретаря судового засідання Глушка С. В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення 3% річних та інфляційних втрат,
в с т а н о в и в:
Рішенням Салтівського районного суду міста Харкова від 10.07.2026 у даній справі відмовлено в задоволенні позову ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення 3% річних та інфляційних втрат; призначено судове засідання для вирішення питання про судові витрати за клопотанням представника відповідача ОСОБА_1 – адвоката Стеця М. Л. на 21 липня 2026 року 16 годину 40 хвилин; надано представнику відповідача Стецю М. Л. п`ять днів з дня ухвалення рішення для подання доказів щодо розміру понесених відповідачем судових витрат.
15.07.2026 від представника відповідача Стеця М. Л. через систему «Електронний суд» надійшла заява (зареєстрована судом 16.07.2026 вх.№45970/26) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу, в якій просить покласти на позивача витрати відповідача ОСОБА_1 , що здійснені та будуть здійснені у зв`язку з отриманням нею професійної правничої допомоги на загальну суму 80 000,00 грн.
В обґрунтування заяви посилався на те, що витрати ОСОБА_1 на правову допомогу у цій справу складають: 40 000,00 грн – за збір доказів, вивчення судової практики, складання відзиву, заяв, клопотань, супровід справи в судах першої та другої інстанцій; 40 000,00 грн – «гонорар успіху» у разі постановлення судом рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, на підтвердження чого додані відповідні документи.
17.07.2026 через систему «Електронний суд» від представника позивача надійшли заперечення щодо покладення на позивача витрат на правову допомогу, у яких просив залишити заяву представника відповідача без задоволення. Зазначив, що вказаний розмір витрат не відповідає складності розглянутої справи, тому що підготовка таких документів, як відзив на позовну заяву, заява про закриття підготовчого провадження та участь у судових засіданнях не вимагали значного часу юридичної й технічної роботи. Надані адвокатом послуги (їх обсяг) по розглянутій справі не відповідають критеріям співрозмірності. Крім того, «гонорар успіху» не був необхідним у зв`язку з розглядом даної справи в місцевому суді. Наразі відсутні підстави для покладення на позивача відшкодування «гонорару успіху», який сплачує клієнт на користь адвоката в межах їх домовленості за умовами договору.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду заяви був повідомлений належним чином, заяв та клопотань про відкладення судового розгляду не надав.
Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду заяви був повідомлений належним чином, заяв та клопотань про відкладення судового розгляду не надав.
Відповідач ОСОБА_2 був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідно до ч. 10 ст. 187 ЦПК України, у судове засідання не з`явився.
Суд, дослідивши матеріали цивільної справи та наявні у справі докази, встановив такі обставини.
19.12.2025 між ОСОБА_1 та адвокатом Стецем М. Л. укладено договір про надання професійної правничої допомоги №19/12, відповідно до якого адвокат взяв на себе зобов`язання щодо захисту прав та інтересів клієнта в межах справи №953/10235/25 за позовною заявою ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення 3% річних та інфляційних втрат (а.с.109).
Відповідно до додаткової угоди №1 до договору про надання професійної правничої допомоги №19/12 від 19.12.2025 сторони домовилися, що вартість послуг (гонорар) адвоката за договором про надання професійної правничої допомоги становить: 40 000,00 грн – за збір доказів, вивчення судової практики, складання відзиву, заяв, клопотань, супровід справи в судах першої та другої інстанцій (п. 3.1); 40 000,00 грн – «гонорар успіху» у разі постановлення судом рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» до ОСОБА_1 про стягнення 3% річних та інфляційних втрат (п. 3.2). Оплата послуг адвоката за п. 3.1 цієї угоди здійснюється протягом десяти робочих днів з моменту її підписання, а за п. 3.2 цієї угоди здійснюється наступного банківського дня після набрання чинності судовим рішенням по справі, вказаній в п. 1 цієї угоди (а.с.110).
Згідно з квитанцією від 21.12.2025 на суму 20 000,00 грн (а.с.116), квитанцією від 21.12.2025 на суму 15 000,00 грн (а.с.117), платіжною інструкцією від 21.12.2025 на суму 4000,00 грн (а.с.118), платіжною інструкцією від 21.12.2025 на суму 1000,00 грн (а.с.119) адвокатом Стецем М. Л. від ОСОБА_1 було прийнято 40 000,00 грн у відповідності до договору про надання професійної правничої допомоги №19/12 від 19.12.2025.
Також суду надано детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та їх вартість за умовами договору №19/12 від 19.12.2025, відповідно до якого вартість наданих послуг склала 42 000,00 грн, та рішення Ради адвокатів Харківської області №13/1/7 від 21.07.2021, яким визначено узагальнене формування розміру гонорару (заява вх.№45970/26 від 16.07.2026).
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Представником відповідача Стецем М. Л. при поданні відзиву на позов було заявлено про розмір витрат на правову допомогу в загальному розмірі 80 000,00 грн.
Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ч. 5 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 137 ЦПК України).
Відповідно до правової позиції, висловленої у постанові Верховного Суду від 17.10.2018 №301/1894/17 вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має з`ясувати склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). 
При вирішенні питання щодо стягнення на користь відповідача «гонорару успіху» в сумі 40 000,00 грн, суд враховує правову позицію, викладену у постанову Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року по справі №904/4507/18.
«Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).
У рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19 жовтня 2000 року у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece, заява № 31107/96) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з «гонораром успіху». ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55).
Велика Палата Верховного Суду зауважує, що за наявності угод, які передбачають «гонорар успіху», ЄСПЛ керується саме наведеними вище критеріями при присудженні судових та інших витрат, зокрема, у рішенні від 22 лютого 2005 року у справі «Пакдемірлі проти Туреччини» (Pakdemirli v. Turkey, заява № 35839/97) суд також, незважаючи на укладену між сторонами угоду, яка передбачала «гонорар успіху» у сумі 6672,9 євро, однак, на думку суду, визначала зобов`язання лише між заявником та його адвокатом, присудив 3000 євро як компенсацію не лише судових, але й інших витрат (§ 70-72).
З урахуванням наведеного вище не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.»
Таким чином, суд не вбачає підстав для компенсації «гонорару успіху» відповідачу, сплата якого була погоджена між представником відповідача (адвокатом) та відповідачем, оскільки такі витрати на правничу допомогу не є фактично понесеними, та не підлягають компенсації за рахунок іншої сторони, а саме позивача.
Що стосується заявлених до відшкодування витрат на правничу допомогу у сумі 40 000,00 грн, суд виходить із такого.
Відповідно до детального опису робіт (наданих послуг) адвокат Стець М. Л. надав послугу по складанню відзиву (в яке зокрема включив вивчення судової практики) та оцінив її у 20 000,00 грн; послугу по складанню заяви про закриття підготовчого провадження та надання актуальної судової практики (фактично дублює вивчення судової практики при складанні відзиву) оцінив у 4000,00 грн. Також до детального опису робіт включено участь у шести судових засіданнях, з яких фактично адвокат Стець М. Л. був присутній в трьох: 09.02.2026, 13.05.2026 та 02.07.2026. 
Представник позивача у заяві зазначає, що розмір витрат не відповідає складності розглянутої справи, оскільки складання відзиву та заяви про закриття підготовчого провадження та участі у судових засіданнях не вимагало значного обсягу юридичної і технічної роботи.
Отже, суд враховуючи заяву представника позивача, оцінюючі критерії реальності наданих адвокатських послуг, розумності їхнього розміру, відповідності конкретним обставинам справи, з урахуванням її складності та необхідності процесуальних дій, зменшує розмір витрат на правничу допомогу до 20 000 грн.
У відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, до яких зокрема відносяться витрати на професійну правничу допомогу, покладаються у разі відмови в позові – на позивача.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про стягнення витрат на правничу допомогу в сумі 20 000,00 грн.
Керуючись ст. 137, 141, 259, 265, 270 ЦПК України, -
УХВАЛИВ:
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у сумі 20 000,00 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ», місцезнаходження: 01103, м. Київ, вул. Менделєєва, буд. 12, офіс 94/1, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 37825968.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Суддя О. М. Тимош