Справа № 681/505/26
Провадження 2/681/674/2026

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇН

13 липня 2026 року           м. Полонне     
Полонський районний суд Хмельницької області в складі головуючого судді Іллюка С.В., розглянувши в місті Полонному в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Укр кредит фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 
в с т а н о в и в:
1. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
У квітні 2026 року позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Укр кредит фінанс» (далі - ТОВ «Укр кредит фінанс») звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. 
В обґрунтування заявлених позовних вимог вказано, що 27.06.2025 ТОВ «Укр кредит фінанс» та ОСОБА_1 за допомогою вебсайту (https://creditkasa.com.ua) укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1568-3718, який разом з Правилами надання споживчих кредитів складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким відповідач був попередньо ознайомлений. 
Відповідно до умов цього договору відповідач отримав від позивача кредит у загальній сумі 5000,00 грн, строк кредитування 365 днів, базовий період 21 день, пільгова процентна ставка – 0,01 % в день, знижена процентна ставка 1 % в день, стандартна процентна ставка 1 % в день застосовується протягом 180 календарних днів з дати укладення Договору, 0,74 % за кожен день користування кредитом, починаючи зі 181 календарного дня і до закінчення дії Договору або до дати фактичного повернення всієї суми кредиту. 
Однак, відповідач належним чином не виконував свої зобов`язання щодо погашення кредиту, процентів, а тому станом на 02.03.2026 утворилась заборгованість в сумі 16516,00 грн, з яких 5000,00 грн прострочена заборгованість за кредитом, 11516,00 грн прострочена заборгованість за нарахованими відсотками. 
З дотриманням вимог цивільного процесуального законодавства, відповідачу копія ухвали про відкриття провадження пам`ятка про права та обов`язки надсилалась судом 27.04.2026 за його зареєстрованим місцем проживання, що відповідає місцю проживання, вказаним в позовній заяві. 
Відповідач ОСОБА_1 подав до суду заяву (письмові пояснення), в якій позовні вимоги визнав частково, а саме лише в частині стягнення фактично отриманого тіла кредиту в розмірі 5000,00 грн, та заперечив проти стягнення заборгованості за нарахованими процентами у сумі 11516,00 грн. Свої заперечення відповідач обґрунтовує тим, що позивач порушив власні умови кредитування, оскільки згідно з паспортом споживчого кредиту максимальна стандартна ставка становить 1% на добу, що для суми 5000,00 грн дорівнює 50,00 грн. Проте в розрахунку заборгованості за 18.07.2025 позивач нарахував 1089,50 грн за одну добу, що у 21 раз перевищує встановлену ставку, є необґрунтованим та має ознаки прихованої штрафної санкції. 
Крім того, відповідач вказує на встановлення позивачем несправедливих умов договору, зазначаючи, що визначена у паспорті кредиту ставка у розмірі 401500% річних суперечить ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» та принципам розумності та добросовісності, що свідчить про зловживання правом з боку позивача. 
Також відповідач посилається на заборону нарахування штрафів та пені у період дії воєнного стану, вважаючи вимоги позивача стягненням замаскованих штрафів під виглядом відсотків, а тому просить суд відмовити у задоволенні позову в частині стягнення процентів та обмежити розмір заборгованості сумою фактично отриманого тіла кредиту
2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.
22.04.2026 позивач звернувся до Полонського районного суду Хмельницької області. 
Ухвалою суду від 24.04.2026 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (а.с. 111).
Ухвалою суду від 20.05.2026 відповідачу повернуто відзив без розгляду (а.с. 117). 
Копію позовної заяви з додатками відповідачу ОСОБА_1 направлено позивачем 22.04.2026 (а.с. 108). 
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
3. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.
Суд, дослідивши матеріали справи, письмові докази, дійшов висновку про наявність правових підстав для повного задоволення позову, з огляду на таке.
27.06.2025 ТОВ «Укр кредит фінанс» та ОСОБА_1 уклали Договір про відкриття кредитної лінії № 1568-3718 (а.с. 11-21). За умовами цього правочину відповідачу відкрито кредитну лінію для задоволення особистих потреб на засадах строковості, зворотності та платності. Сума наданого кредиту склала 5000,00 грн, а датою видачі коштів є 27.06.2025. Загальний строк кредитування встановлено тривалістю 365 календарних днів з датою повернення 26.06.2026. 
Сторони погодили, що плата за користування кредитними коштами складається з відсотків за користування. Тип процентної ставки визначено як фіксований. Стандартна процентна ставка становить 1,00% за кожен день користування протягом перших 180 днів та 0,74% за кожен день, починаючи зі 181-го дня до закінчення строку дії договору. На дату укладення договору реальна річна процентна ставка складала 2419,37 %, а денна процентна ставка - 0.876 %. Орієнтовна загальна вартість кредиту на весь строк становить 20990,92 грн. 
Порядок повернення коштів передбачає поділ строку кредитування на базові періоди по 21 календарному дню кожен. Позичальник зобов`язаний сплачувати нараховані проценти не пізніше останнього дня відповідного базового періоду шляхом внесення обов`язкового платежу. 
У межах програми лояльності позичальнику надавалося право на застосування пільгової процентної ставки - 0,01% та зниженої процентної ставки - 1.00%. 
Відповідач підписав вказаний електронний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором А6475, цим самим погодився з умовами відкриття кредитної лінії. 
На підтвердження факту надання кредитних коштів позивач надав суду докази їх перерахування на платіжну картку відповідача, що відображено у довідці ТОВ «Укр Кредит Фінанс» про перерахування суми кредиту за договором № 1568-3718. Згідно з цим документом, видача грошових коштів ОСОБА_1 здійснювалася траншем через платіжну систему EasyPay. Зокрема, 27.06.2025 перераховано основну суму кредиту в розмірі 5000,00 гривень (№ транзакції 1630964487), що підтверджується відповідною квитанцією із призначенням платежу «видача кредитних коштів» (а.с. 84-85). 
Сукупний розмір фактично перерахованих коштів за тілом кредиту становить 5000,00 гривень. Перерахування коштів підтверджується внутрішніми реєстрами платіжних систем та довідкою про рух коштів по кредитному рахунку позичальника.
Згідно з наданим розрахунком заборгованості за договором № 1568-3718 від 27.06.2025, встановлено наступні обставини (а.с. 86-89). 
Станом на 02.03.2026 загальна заборгованість відповідача становить 16516,00 грн. 
Вказана сума складається із заборгованості за основним боргом у розмірі 5000,00 грн та залишку відсотків у сумі 11516,00 грн. 
Нарахування планових відсотків здійснювалося щоденно, починаючи з дати видачі кредиту 27.06.2025. 
З 27.06.2025 по 17.07.2025 нарахування відсотків здійснювалося за ставкою 0,01% на день. З 18.07.2025 нарахування здійснювалося за ставкою 1,00% на день, а починаючи зі 181-го дня (24.12.2025) - за ставкою 0,74% на день. 
За весь період відповідач не здійснив жодного погашення заборгованості. 
4. Мотивована оцінка аргументів, наведених учасниками та норми права, які застосував суд.
За змістом ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.
Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (ч. 4 ст. 203 ЦК України).
Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України та ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умови договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
За змістом ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.
За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України).
Абзац 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Аналізуючи викладене, необхідно дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19.
У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язується сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмовій форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі - Закон).
Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону, електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону).
Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону).
Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону, відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилом ч. 8 ст. 11 Закону, у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди у сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей договору щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину.
В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ це документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством.
Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.
Згідно зі ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.
Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.
Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності; суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групі доказів).
Факт отримання відповідачем ОСОБА_1 кредитних коштів у повному обсязі належним чином підтверджується сукупністю письмових доказів, наявних у матеріалах справи.
Зокрема, виконання позивачем свого обов`язку щодо надання грошових коштів підтверджується квитанцією платіжної системи EasyPay та довідкою ТОВ «Укр Кредит Фінанс» про перерахування суми кредиту за договором № 1568-3718. Видача грошових коштів здійснювалася через платіжну систему EasyPay. 
Крім того, у поданій до суду заяві (письмових поясненнях) відповідач фактично не оспорює факт отримання кредитних коштів та самостійно просить суд обмежити розмір стягнення сумою фактично отриманого тіла кредиту в розмірі 5000,00 грн. 
Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.
Враховуючи наведене, суд вважає повністю доведеним факт виконання позивачем своїх зобов`язань за договором щодо перерахування кредитних коштів на користь відповідача, у зв`язку з чим непогашений залишок основного боргу (тіла кредиту) становить 5000,00 грн.
Перевіряючи наданий позивачем розрахунок заборгованості за відсотками у сумі 11516,00 грн, суд встановив, що нарахування процентів за користування кредитом проводилось у межах погодженого строку кредитування та за ставками, що повністю відповідають умовам укладеного правочину. 
Згідно з умовами Договору № 1568-3718 від 27.06.2025, строк кредитування встановлено 365 днів. Відповідно до п. 4.10 Договору, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за стандартною процентною ставкою 1,00 % за кожен день користування кредитом протягом перших 180 календарних днів, та 0,74 % за кожен день користування кредитом у період, починаючи зі 181-го календарного дня. 
Судом детально перевірено математичний розрахунок заборгованості за процентами станом на 02.03.2026, який складається з наступного.
За період з 27.06.2025 по 23.12.2025 включно (перші 180 днів користування кредитом) за ставкою 1,00 % на день (що для суми 5000,00 грн становить 50,00 грн щоденно): 180 днів ? 50,00 грн = 9000,00 грн. 
Окрім того, за період з 24.12.2025 по 01.03.2026 включно (68 днів, починаючи зі 181-го дня) за ставкою 0,74 % на день (що для суми 5000,00 грн становить 37,00 грн щоденно): 68 днів ? 37,00 грн = 2516,00 грн. 
Таким чином, загальна сума правомірно нарахованих відсотків за весь вказаний період складає: 9000,00 грн + 2516,00 грн = 11516,00 грн. 
Щодо доводів відповідача про безпідставне нарахування 1089,50 грн за одну добу (18.07.2025) та тверджень щодо застосування прихованої штрафної санкції, суд зазначає наступне. Згідно з пунктом 4.8 Договору, базовий період становить 21 календарний день. Перебіг першого базового періоду починався з дати надання кредиту та закінчився 17.07.2025. Відповідно до пунктів 10.1 та 10.2 Договору, пільгова процентна ставка 0,01% застосовується за умови, що позичальник у повному обсязі сплачує проценти не пізніше останнього дня першого базового періоду. У разі несплати нарахування процентів за перший базовий період здійснюється за стандартною процентною ставкою (1,00 % в день). 
Оскільки відповідач не здійснив оплату обов`язкового платежу до 17.07.2025, позивач правомірно здійснив перерахунок процентів за попередні 21 день за стандартною ставкою 1,00 % (1050,00 грн загалом). Враховуючи, що за вказаний період раніше було нараховано 10,50 грн (за пільговою ставкою), сума донарахованих відсотків за минулий період склала 1039,50 грн. Додавши 50,00 грн процентів за поточний 22-й день (18.07.2025), позивач обґрунтовано нарахував суму 1089,50 грн, яка є арифметично правильним перерахунком плати за користування кредитом, а не штрафною санкцією. 
Щодо тверджень відповідача про встановлення несправедливих умов договору у вигляді ставки 401500 % річних, суд зазначає, що згідно з пунктом 8.2 Договору сторони дійсно погодили таку ставку як відповідальність за прострочення грошового зобов`язання в силу статті 625 ЦК України. Разом з тим, як достовірно встановлено судом з розрахунку заборгованості, позивач при зверненні до суду з цим позовом не застосовував вказану ставку (у графах «Нараховано відсотків по ст. 625 ЦК України» та «Нараховано штрафів» зазначено «0.00»). Заявлена до стягнення сума 11516,00 грн є виключно платою за правомірне користування кредитом згідно зі ст. 1048 ЦК України. 
Щодо доводів відповідача про порушення позивачем законодавства про воєнний стан та стягнення замаскованих штрафів, суд приходить до висновку, що вказані аргументи ґрунтуються на неправильному тлумаченні норм матеріального права. Пункт 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України звільняє позичальника виключно від цивільно-правової відповідальності (штрафних санкцій) за порушення строків виконання договору, але не звільняє його від виконання основного зобов`язання - повернення тіла кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами. Оскільки позивачем не заявлялися вимоги про стягнення штрафних санкцій, порушень законодавства про воєнний стан судом не встановлено. 
Відповідно до частини 5 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування», максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати 1 %. Як встановлено судом, плата за користування кредитними коштами була встановлена у розмірі 1,00 % та 0,74% за кожен день. Таким чином, застосований позивачем розмір денної процентної ставки не перевищує встановлену законом межу. 
За час дії договору відповідач не здійснив жодних платежів на погашення заборгованості. Порядок та хронологія погашення відповідачем грошових зобов`язань відповідають вимогам статті 534 ЦК України. 
Ураховуючи викладене, оскільки відповідач не сплатив заборгованість за кредитним договором, суд доходить до висновку про необхідність задовольнити позовні вимоги повністю та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 16516,00 грн, з яких: 5000,00 грн - прострочена заборгованість за основним боргом (тіло кредиту), 11516,00 грн - прострочена заборгованість за нарахованими відсотками.
5. Розподіл судових витрат.
Вирішуючи питання про розподіл судового збору, суд відповідно до ст. 141 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 2662,40 грн. 
Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 141-142, 247, 258, 259, 264, 265, 268, 280-284 ЦПК України, суд,
у х в а л и в:
Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії № 1568-3718 від 27.06.2025 в сумі 16516 (шістнадцять тисяч п`ятсот шістнадцять) грн 00 коп., з яких 5000,00 грн - прострочена заборгованість за основним боргом, 11516,00 грн - прострочена заборгованість за нарахованими процентами. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» витрати по сплаті судового збору в сумі 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) грн 40 коп.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
На рішення суду учасниками справи може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «Укр кредит фінанс», місцезнаходження: 01133, бульвар Лесі Українки, 26, оф. 407, м. Київ, ЄДРПОУ 38548598. 
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . 
Повне рішення складено 13.07.2026.
Суддя           Сергій ІЛЛЮК