Дата документу 07.09.2026 Справа № 331/3326/24

Запорізький Апеляційний суд

 
ЄУН 331/3326/24  Пр. № 22-ц/807/43/26 | Головуючий у 1 інстанції: Світлицька В.М. Суддя-доповідач Гончар М.С.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 вересня 2026 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді (судді-доповідача) Гончар М.С.
суддів Подліянової Г.С., Сакояна Д.І.
розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу  ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 на рішення Жовтневого (нова назва – Олександрівського) районного суду м. Запоріжжя від 10 березня 2025 року у справі за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» (надалі – ТОВ «ФК «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА») до ОСОБА_3 та  ОСОБА_4 , як правонаступників ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення 3% річних та інфляційних збитків

ВСТАНОВИВ:

У травні 2024 року ТОВ «ФК «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» звернулось до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя суду з вищезазначеним позовом (т.с.1 а.с.2-4), в якому просило стягнути солідарно з відповідачів: ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 3% річних та інфляційні втрати у розмірі 71030,84 грн., з яких: нараховані 3% річних – 16 717,68 грн.; втрати від інфляції – 54313,16 грн. станом на 30.04.2024 року, а також витрати на правову допомогу у розмірі 13000,00 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028,00 грн.
В обґрунтування позову зазначено, що між ОСОБА_5 та АКБ «Форум» 26.05.2006 був укладений договір № 0339/06/07-КЕ, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 90000,00 доларів США зі сплатою 14% річних. Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 27.11.2014 р. по справі № 331/7934/14-ц стягнуто солідарно з ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 823925,51 грн. заборгованості за кредитним договором та 3654,00 грн. судового збору. Станом на дату подачі позову вищевказане рішення суду залишається невиконаним. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 01.11.2019 р. стягувача у справі № 331/7934/14-ц було замінено на ТОВ «ФК «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА». Таким чином, позивача наділено правом грошової вимоги до відповідачів. З огляду на те, що позичальником після набрання законної сили рішенням суду таке не було виконано, у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення у вигляді стягнення інфляційних втрат та 3 % річних. Загальний розмір заборгованості по сплаті інфляційних втрат та 3% річних за рішенням суду, що підлягає стягненню станом на 30.04.2024 року, відповідно до розрахунку заборгованості, становить 71 030,84 грн., з яких: нараховані 3% річних – 16 717,68 грн.; втрати від інфляції – 54 313,16 грн. Посилаючись на зазначені обставини, просить суд стягнути солідарно з відповідачів вказані суми заборгованості та понесені судові витрати.
В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено суддю суду першої інстанції Яцун О.О. (т.с.1 а.с.54). Ухвалою суду першої інстанції (т.с.1 а.с.58) матеріали даної справи передано до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя за підсудністю. В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено суддю суду першої інстанції Галущенко Ю.А. (т.с.1 а.с.72). Ухвалою суду першої інстанції (т.с.1 а.с.73-76) матеріали даної справи передано до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя за підсудністю. В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено суддю суду першої інстанції Світлицьку В.М. (т.с.1 а.с.85-86). Ухвалою суду першої інстанції (т.с.1 а.с.87) відкрито провадження у цій справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
Рішенням Жовтневого (нова назва – Олександрівського) районного суду м. Запоріжжя від 10 березня 2025 року (т.с.1 а.с.211-214) позов ТОВ «ФК «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» задоволено.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_1 ), ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ), ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ТОВ «ФК «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» (ЄДРПОУ 41264766) 3% річних та інфляційні втрати в розмірі 70030,84 грн., з яких: 3% річних – 16717,68 грн.; інфляційні втрати – 54313,16 грн. 
Стягнуто з ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_1 ), ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ), ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ТОВ «ФК «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» (ЄДРПОУ 41264766) суму витрат на правничу допомогу по 1000,00 грн. з кожного.
Стягнуто з ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_1 ), ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ), ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ТОВ «ФК «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» (ЄДРПОУ 41264766) судові витрати зі сплати судового збору по 1009, 34 грн. з кожного.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції у цій справі, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права і порушення норм процесуального права судом першої інстанції при його ухваленні, відповідач  ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 у своїй апеляційній скарзі (т.с.1 а.с.222-226) просила поновити строк на апеляційне оскарження, рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.
В автоматизованому порядку 16.05.2026 року для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Подліянову Г.С. та Трофимову Д.А. (т.с.1 а.с.231). Ухвалою апеляційного суду від 19.05.2025 року (т.с.1 а.с.232) витребувано у суду першої інстанції справу, яка надійшла до апеляційного суду 30.05.2025 року (т.с.1 а.с.235). У період з 28.05.2025 року по 02.06.2025 року суддя - член колегії Трофимова Д.А. перебувала на лікарняному (т.с.1 а.с.236). У період з 19.05.2025 року по 02.06.2025 року суддя - член колегії Подліянова Г.С. перебувала у відпустці (т.с.1 а.с.237). Ухвалою апеляційного суду залишено поза увагою клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції у цій справі та зазначено, що строк на оскарження останнього не пропущено в силу вимог ст. 354 ч. 1 ЦПК України, скаргу апелянта залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків (т.с.1 а.с.239), які було усунуто у встановлений апеляційним судом строк 09.06.2025 (т.с.1 а.с.241-245). Ухвалою апеляційного суду апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито 16.06.2025 року (т.с.1 а.с.246), дану справу за апеляційною скаргою призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання (т.с.1 а.с.247). Оскільки, відповідно до ст. 369 ч. 1 ЦПК України в редакції ЗУ від 19.06.2024 року № 3831-ІХ, якій набрав чинності з 19.07.2024 року,апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (розрахунок: 3028,00 грн. * 30 = 90840,00 грн., у цій справі ціна позову 71030,84 грн. – т.с.1 а.с.2), крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. Згідно із ст. 7 п. 13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
25.04. 2025 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменування місцевих загальних судів" № 4273-IX, за змістом якого: - внесено до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» такі зміни: «1. Пункт 3-1 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» доповнено підпунктом 3 такого змісту: «3) змінити найменування місцевих загальних судів, перелік яких визначається додатком до цього Закону. Зміна найменування місцевого загального суду не призведе до його реорганізації чи ліквідації або утворення нового суду»; Доповнено додатком такого змісту: «Додаток до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VІІІ Перелік місцевих загальних судів, що перейменовуються Змінити найменування таких місцевих загальних судів… 7) у Запорізькій області: Куйбишевський районний суд Запорізької області на Кам`янський районний суд Запорізької області; Жовтневий районний суд Запорізької області на Олександрівський районний суд м. Запоріжжя; Ленінський районний суд м. Запоріжжя на Дніпровський районний суд м. Запоріжжя; Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя на Вознесенівський районний суд м. Запоріжжя…». Державна реєстрація змін до відомостей про місцеві загальні суди, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, які випливають із цього Закону, здійснена 30 квітня 2025 року (ст. 82 ч. 3 ЦПК України).
Ухвалою апеляційного суду від 29.01.2026 року (т.с.2 а.с.24-25) апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 у цій справі зупинено до залучення до участі правонаступника (правонаступників) відповідача ОСОБА_5 ,  ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 . Витребувано для долучення до матеріалів цієї справи у: приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Войтова Володимира Вікторовича інформаційну довідку зі Спадкового реєстру на підтвердження (спростування) того, що: = складався (не складався) заповіт спадкодавцем ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , = наявна (відсутня) заведена спадкова справа після смерті спадкодавця ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; -Департаменту адміністративних послуг Запорізької міської ради інформацію про те, хто саме (ПІБ, родинний зв`язок) був зареєстрований разом із спадкодавцем ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , станом на день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Приватним нотаріусом надано апеляційному суду Інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (т.с.2 а.с.31-35), відповідно до якої за вказаними параметрами запиту у Спадковому реєстрі інформація відсутня. Департамент адміністративних послуг Запорізької міської ради повідомив апеляційному суду (т.с.2 а.с.36-37, 40-41, що не наділений повноваженнями щодо встановлення родинних зв`язків, разом із тим повідомив, що місце проживання ОСОБА_5 було зареєстровано за адресою АДРЕСА_1 в період з 06.06.1979 року по 27.01.2025 року (помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ). Разом з ним на день смерті були зареєстровані наступні особи: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 25.09.1981 року по теперішній час; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з 07.07.2005 року по теперішній час. Інформація щодо інших зареєстрованих осіб відсутня.
Ухвалою апеляційного суду від 09 лютого 2026 року (т.с.2 а.с.42-43) провадження у цій справі поновлено. Залучено у цій справі: 1) ОСОБА_3  ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) та 2) ОСОБА_4  ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП невідомий, адреса: АДРЕСА_1 ) як правонаступників відповідача ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зобов`язано правонаступників відповідача надати апеляційному суду для долучення до матеріалів цієї справи копії свідоцтва про шлюб, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 та свідоцтва про народження ОСОБА_4 . 
В силу вимог ст. 1278 ч.1 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними…
Вказана ухвала Запорізького апеляційного суду від 09 лютого 2026 року (т.с.2 а.с.42-43) в частині залучення у цій справі вищезазначених правонаступників померлого відповідача набрала законної сили 09 лютого 2026 року, в касаційному порядку не оскаржувалась (належні, допустимі докази протилежного у цій справі відсутні та апеляційному суду учасниками цієї справи не надані) та, відповідно, остання є чинною на час перегляду цієї справи апеляційним судом.
Проте, на виконання вищезазначеної ухвали правонаступниками не надано апеляційному суду відповідних документів. Тому, ухвалою апеляційного суду від 04.03.2026 року в порядку ст. ст. 12 ч. 5, 81 ч. 7 ЦПК України (т.с.2 а.с.67), з урахуванням ухвали апеляційного суду від 06.03.2026 року про виправлення описки (т.с.2 а.с.69), витребувано для долучення до матеріалів цієї справи у Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькій області Управління державної реєстрації Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро): - копію актового запису або витягу з відповідних реєстрів про шлюб, укладеного між ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) та ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та - про народження ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ).
На виконання вимог вищезазначеної ухвали Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькій області Управління державної реєстрації Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) надав апеляційному суду відповідь (т.с.2 а.с.97-98, 123-126), відповідно до якої: «… за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян виявлено наступні актові записи: - №1493 про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , складений 16.08.1989 Шевченківським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції. Батьки: ОСОБА_5 , 21.02.1959 рлі., ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; - №1502 про шлюб ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , складений 06.06.1981 Міським відділом державної реєстрації актів цивільного етапу реєстраційної служби Запорізького міського управління…».
Листом від 04.03.2026 року (т.с.2 а.с.68) апеляційний суд в порядку ст. 12 ч. 5 ЦПК України, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: … , вважав за необхідне роз`яснити позивачу ТОВ «ФК «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» його право надати (не надати) апеляційному суду у строк до 11.03.2026 року, враховуючи, що розгляд даної справи призначено в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження, належні, допустимі докази взагалі наявності будь-якого спадкового майна після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 (рухомого чи нерухомого, грошові кошти на рахунках в Банку тощо) та вартості цього спадкового майна, яке ОСОБА_3 та ОСОБА_4 могли прийняти у спадщину в порядку ст. 1268 ч. 3 ЦПК України та наявність якого останні у цій справі заперечують (письмові пояснення останніх - т.с.2 а. с. 48-66), а також наслідки ненадання останніх, а саме: апеляційний суд буде переглядати законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції у цій справі в межах доводів апеляційної скарги на підставі наявних у цій справі матеріалів та доказів.
Всі учасники цієї справи не скористались своїм правом на подачу відзиву на вищезазначену апеляційну скаргу сторони відповідача   ОСОБА_1 у цій справі. Однак, в силу вимог ст. 360 ч. 3 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції апеляційним судом.
Сторона відповідача – апелянта  ОСОБА_1 надала апеляційному суду письмові пояснення у цій справі (т.с.2 а.с.48-60).
ТОВ «ФК «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» надало апеляційному суду відповідь позивача із додатками (т.с.2 а.с.130-133), за змістом якої: «.. у відповідь на лист суду від 04.03.2026 року, Товариство вважає за необхідне висловити свою незгоду з твердженнями залучених у справу осіб, як такі, що не відповідають дійсності, та на підтвердження своєї позиції надати наступні докази: 1. Договір застави укладений між ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ПАТ «БАНК ФОРУМ», посвідчений 14.07.2010 приватним нотаріусом Вовк І.І. за реєстровим №7480 укладений на забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 0339/06/07-КЕ від 26.05.2006р. зі всіма змінами та доповненнями до нього. Згідно п.2.1.1 Договору застави Заставодавець засвідчив, що предмет застави належить йому на законних підставах і є його власністю. Відповідно цього, всі транспортні засоби, які зазначені в п.2.1 цього Договору належали померлому Відповідачу 2. Відомості з Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно, а саме Інформаційна довідка від 12.08.2026, згідно якої ОСОБА_5 на праві приватної власності належить будинок АДРЕСА_1 . Реєстровий номер: 2651634. Очевидно, що вартість вказаного спадкового майна значно більша заявленого розміру вимог, що підлягає стягненню у цій справі, а отже достатня для задоволення та погашення у повному обсязі наявної заборгованості за кредитом. Крім іншого, апелянт ОСОБА_1 та залучений правонаступник ОСОБА_3 є і майновими і фінансовими поручителями по кредитному зобов`язанню Позичальника, а отже несуть як солідарну відповідальність за його належне виконання,так і додаткову - забезпечену належним їм майном, передане в заставу Банку. Відтак, оскарження рішення Жовтневого (нова назва – Олександрівського) районного суду м. Запоріжжя від 10 березня 2025 року та надання недостовірної інформації суду про відсутність будь-якого майна , вказує на їх бажання уникнути від взятої на себе відповідальності та обов`язку повернення коштів кредитору..».
Хоча, спадкоємець зобов`язаний довести вартість спадкового майна, одержаного ним у спадщину, яка визначає межі його відповідальності за вимогами кредитора спадкодавця, що узгоджується із останніми правовими висновками Верховного Суду (постанови КЦС від 06.03.2024 року у справі ЄУН 317/4108/18, від 04.03.2020 року у справі ЄУН 2609/30529/12, від 29.01.2020 року у справі ЄУН № 496/4363/15ц, від 18.09.2019 року у справі ЄУН 640/6274/16ц).
Апеляційним судом на виконання вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України (з метою повного та всебічного апеляційного перегляду законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги сторони відповідача ОСОБА_1 ) в порядку ст. 81 ч. 7 ЦПК України (суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору з власної ініціатив, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійснені учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів…) отримано із Автоматизованої системи виконавчого провадження витяг постанови від 12.03.2026 року, приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценка Д.Ю. про закінчення виконавчого провадження ВП № 63469163 – т.с. 2 а.с. 146-147, постанова від 02.11.2020 року про відкриття якого була наявна ще у суді першої інстанції до ухвалення оскаржуваного рішення у цій справі – т.с. 1 а.с. 163-163 зворот), тобто під час вже перегляду апеляційним судом оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 10.03.2025 року - т.с.2 а.с.146-147) у ВП № 63469163, боржник:  ОСОБА_1 , стягувач: ТОВ «ФК «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА», відповідно до якої сума боргу за виконавчим документом (виконавчий лист №331/7934/14-ц, виданий Жовтневим (нова назва – Олександрівським) районним судом м. Запоріжжя 24 вересня 2015 року), витрати виконавчого провадження та основна винагорода приватного виконавця стягнуті і перераховані, виконавчий документ виконано фактично в повному обсязі.
В силу вимог ст. 371 ч. 1 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.
Проте, має місце відповідне навантаження судді-доповідача і колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, які за рішенням загальних зборів суддів Запорізького апеляційного суду з липня 2021 року також приймають участь у розгляді кримінальних проваджень; відповідний штат суддів Запорізького апеляційного суду; зупинення провадження у цій справі у період з 29.01.2026 року (т.с. 2 а.с. 24) по 08.02.2026 року (т.с. 2 а.с. 42); відпустки судді-доповідача у період з 07.07.2025 року по 14.08.2025 року (т.с. 2 а.с. 3), з 16.02.2026 року по 02.03.2026 року (т.с. 2 а.с. 47), підвищення кваліфікації судді-доповідача у період з 18.05.2026 року по 22.05.2026 року (т.с.3 а.с. 128), відпустка судді-доповідача з 13.07.2026 року по 21.08.2026 року (т.с. 2 а.с. 129). 
Оскаржуване рішення у цій справі ухвалено суддею першої інстанції ОСОБА_7 , яка приходиться рідною племінницею вітчима судді – доповідача апеляційного суду ОСОБА_8 у цій справі, з яким у судді – доповідача ОСОБА_8 відносини припинені з 2016 року після смерті матері, з ОСОБА_7 у судді ОСОБА_8 робочі відносини. В силу вимог ст. 36 ч. 4 ЦПК України … рішення судді в інших справах … не може бути підставою для відводу. Самовідводи відсутні, відводів у цій справі не заявлено. 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга відповідача ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2  підлягає залишенню без задоволення у цій справі з таких підстав.
В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Судовими рішеннями є: … рішення, постанови… (ст. 258 ч. 1 п.2,3 ЦПК України).
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України в редакції Закону України № 4173-IX від 19.12.2024, який набрав законної сили з 08.02.2025 року, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги ухвалює постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.
Встановлено, що суд першої інстанції, задовольняючи позов ТОВ «ФК «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» у цій справі у повному обсязі, керувався ст.ст. 509, 525, 526, 599, 611, 625 ЦК України, ст. ст. 2, 4, 5, 12, 13, 76-82, 89, 141, 259, 263-265, 354 ЦПК України та виходив із обґрунтованості та доведеності всіх позовних вимог позивача у цій справі.
Апеляційний суд погоджується із таким висновком суду першої інстанції, вважає його правильним, а рішення суду першої інстанції таким, що ухвалене із додержанням вимог закону, є правильним та законним.
Ст. 263 ЦПК України містить вимоги щодо законності і обґрунтованості судового рішення, а ст. 264 ЦПК України – питання, які вирішує суд під час ухвалення рішення суду. 
Рішення суду першої інстанції вимогам ст. ст. 263-264 ЦПК України у цій справі відповідає.
Так, суд першої інстанції при вирішенні цієї справи правильно виходив із такого.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Судом першої інстанції правильно встановлено, що заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 27.11.2014 року (т.с.1 а.с.37 зворот – 38) позов ПАТ «Банк Форум» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» до  ОСОБА_5 ,  ОСОБА_3 ,  ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором задоволено; стягнуто в солідарному порядку з    ОСОБА_5 ,  ОСОБА_3  на користь ПАТ «Банк Форум» заборгованість по кредитному договору № 0339/06/07-КЕ від 26 травня 2006 року а саме: 725369,55 грн. - сума заборгованості по кредиту; 85570,81 грн. - нараховані та несплачені проценти за користування кредитом; 12985,15 грн. - пеня за несвоєчасне повернення кредитних коштів та сплату процентів; а всього 823925,51 гривень; стягнуто в солідарному порядку з  ОСОБА_5 ,    ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк Форум» на користь ПАТ «Банк Форум» заборгованість по кредитному договору № 0339/06/07-КЕ від 26 травня 2006 року а саме: 725369,55 грн. - сума заборгованості по кредиту; 85570,81 грн. - нараховані та несплачені проценти за користування кредитом; 12985,15 грн. - пеня за несвоєчасне повернення кредитних коштів та сплату процентів; а всього 823925,51 грн. Загальну суму стягнення на користь ПАТ «Банк Форум» за цим рішенням обмежено розміром 823925,51 грн. Стягнуто з    ОСОБА_5 ,  ОСОБА_3 ,    ОСОБА_1 на користь держави 3654,00 грн. судового збору. 
На виконання вказаного рішення суду Жовтневим районним судом м. Запоріжжя 24.09.2015 року були видані відповідні виконавчі листи (а.с.38 зворот – 39).
За змістом ч.3 ст. 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру. Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень розміщеної за посиланням https://reyestr.court.gov.ua/Review/46124920, ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 30.06.2015 року по справі № 331/7934/14 заочне рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 27 листопада 2014 року у цій справі залишено без змін. Згідно із інформацією з Єдиного державного реєстру судових рішень розміщеної за посиланням https://reyestr.court.gov.ua/Review/65084977, ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 02.03.2017 року по справі № 331/7934/14 заочне рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 27 листопада 2014 року у цій справі залишено без змін. Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень розміщеної за посиланням https://reyestr.court.gov.ua/Review/83925374, постановою Верховного Суду від 28.08.2019 року по справі № 331/7934/14-ц заочне рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 27 листопада 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 02 березня 2017 року залишено без змін; поновлено виконання заочного рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 27 листопада 2014 року.
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 01.11.2019 року замінено вибулого стягувача ПАТ «Банк Форум» на його правонаступника ТОВ «Фінансова компанія» Інвестохіллс Веста» у справі № 331/7934/14-ц за позовом ПАТ «Банк Форум» до відповідачів, якими є:  ОСОБА_5 ,  ОСОБА_3 ,  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 0339/06/07-КЕ (а.с.40-41). Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень розміщеної за посиланням https://reyestr.court.gov.ua/Review/87543859, постановою Запорізького апеляційного суду від 11.02.2020 року по справі № 331/7934/14-ц, ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 01 листопада 2019 року по цій справі залишено без змін. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, ТОВ «ФК «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» наділено правом грошової вимоги до відповідачів, а ПАТ «Банк Форум» втратив такі права.
Згідно із інформацією з Єдиного державного реєстру судових рішень розміщеної за посиланням https://reyestr.court.gov.ua/Review/88074858, ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 19.02.2020 року по справі № 331/7934/14-ц, в задоволенні заяви ТОВ «ФК «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, боржник:    ОСОБА_5  відмовлено (ст. 82 ч. 1 ЦПК України, витяг з ЄДРСР без повного доступу - т.с.1 а.с.108-113, витяг з ЄДРСР з повним доступом – т.с. 2 а.с. 150-155)). Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень розміщеної за посиланням https://reyestr.court.gov.ua/Review/98467217, ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 13.07.2021 року по справі № 331/7934/14-ц, у задоволенні заяви ТОВ «ФК «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА», заінтересовані особи (боржники) -    ОСОБА_5 , ОСОБА_3 ,    ОСОБА_1 , про видачу дубліката виконавчого листа № 2/331/1961/14 та поновлення строку для його пред`явлення на примусове виконання відмовлено (т.с.1 а.с.114-120).
02.11.2020 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценка Д.Ю. було відкрито виконавче провадження № 63469163 по виконанню виконавчого листа № 331/7934/14-ц, виданого Жовтневим районним судом м. Запоріжжя 24.09.2015 р. про солідарне стягнення з ОСОБА_5 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк Форум» заборгованості за кредитним договором № 0339/06/07-КЕ від 26.05.2006 р. на загальну суму обмежену розміром 823925,51 грн.; боржник – ОСОБА_1 , стягувач – ТОВ «ФК «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» (т.с.1 а.с.163). Відповідно до Автоматизованої системи виконавчого провадження, яка перебуває у відкритому доступі, виконавче провадження № 63469163 перебуває на примусовому виконанні (т.с.1 а.с.164-166). Станом на дату подачі позову рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 27.11.2014 року суду залишається невиконаним. 
Згідно із розрахунком заборгованості, за невиконання рішення суду у справі № 331/7934/14-ц, станом на 30.04.2024 року ТОВ «ФК «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» нарахована заборгованість в порядку ст. 625 ЦК України у загальній сумі 70030,84 грн., з яких : 3% річних – 16717,68 грн.; інфляційні збитки – 54313,16 грн. (т.с.1 а.с.5). 
За змістом положень ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно із ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. У частині п`ятій статті 11 ЦК України визначено, що у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникнути з рішення суду. За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Отже, положення зазначеної норми права передбачають, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. Такий висновок викладений у постановах Великої Палати Верховного Судувід 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15, від 19 червня 2019 року у справі № 646/14523/15. У постанові від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15 Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 20 січня 2016 року у справі № 6-2759цс15, що правовідносини, які виникають з приводу виконання судових рішень, врегульовані Законом України «Про виконавче провадження», і до них не можуть застосовуватися норми, що передбачають цивільну-правову відповідальність за невиконання грошового зобов`язання (стаття 625 ЦК України). Також Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 02 березня 2016 року у справі № 6-2491цс15, за яким дія статті 625 ЦК України поширюється на порушення грошового зобов`язання, яке існувало між сторонами до ухвалення рішення суду, а частина п`ята статті 11 ЦК України не дає підстав для застосування положень статті 625 ЦК України у разі наявності між сторонами деліктних, а не зобов`язальних правовідносин. Отже, положення статті 625 ЦК України передбачають, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть виникати з деліктного зобов`язання та рішення суду.
Судом першої інстанції було правильно встановлено, що у зв`язку неналежним виконанням зобов`язання за кредитним договором № 0339/06/07-КЕ від 26.05.2006 р. виникла заборгованість у розмірі 823925,51 грн., яка стягнута заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 27.11.2014 року, яке відповідачами не виконано і право на стягнення цієї заборгованості за рішенням суду у примусовому порядку правонаступником Банку (позивачем у цій справі) при вищевикладених встановленим судом першої інстанції обставинах цієї справи не втрачено, останнє було виконано у примусовому виконанні у повному обсязі лише у 2026 році (постанова приватного виконавця від 12.03.2026 року – т.с. 2 а.с. 146-147), тобто підстави для застосування у цій справі апеляційним судом при апеляційному перегляді цієї справи в силу вимог ст. 263 ч. 4 ЦПК України останнього висновку ВП ВС від 11.02.2026 року  у справі ЄУН № 754/511/23 відсутні.
Отже, суд першої інстанції у цій справі правильно встановив, що внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникло право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за весь час прострочення в межах позовних вимог позивача у цій справі у позові від 24.05.2024 року, поданому поштою до суду першої інстанції (т.с. 1 а.с. 2, 53) від за період з травня 2021 року (т.с. 1 а.с. 5) станом на 30.04.2024 року (т.с. 1 а.с. 3 зворот), оскільки таке прострочення є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення інфляційних втрат і трьох процентів річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання і до моменту його фактичного виконання та обмежується останніми трьома роками, які передували подачі позову. 
Суд першої інстанції правильно не прийняв до уваги посилання представника відповідача Бондаренко Н.С. про відсутність підстав для застосування положень ст. 625 ЦК України, оскільки, у зв`язку з вищезазначеними ухвалами Жовтневого районного суду м. Запоріжжя про відмову позивачу у видачі дубліката виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання. 
Крім того, апеляційним судом встановлено в порядку ст. ст. 12 ч. 5, 81 ч. 7 ЦПК України при вищевикладених обставинах (т.с. 2 а.с. 146-147) у цій справі, що  виконавче провадження відносно одного із боржників –  ОСОБА_1  при вищевикладених обставинах приватним виконавцем було відкрито і рішення суду виконувалось і було виконано у повному обсязі лише у 2026 року, при цьому, у матеріалах цієї справи наявні належні, допустимі докази того, що часткове виконання рішення одним із божників ОСОБА_1 відбувалось саме у період нарахування вищезазначених 3 % річних та інфляції, та останнє було враховано позивачем у цій справі в його розрахунку 3% річних та інфляції за період нарахування останніх (т.с. 1 а.с. 5) та, відповідно, доводи апелянта ОСОБА_1  не спростовують правильність розрахунку останніх у цій справі позивачем, а обов`язок 2-х боржників:  ОСОБА_3  та    ОСОБА_1 за вищезазначеним рішенням суду був солідарним із ще з 1-м боржником:    ОСОБА_5 та, відповідно, якщо боржник ОСОБА_1 , яка виконала рішення суду про сплату основного боргу лише у 2026 році особисто сама у повному обсязі (належні, допустимі докази протилежного у цій справі відсутні), не позбавлена у подальшому на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти боржників (    ОСОБА_5 та  ОСОБА_3 ) у рівній частці, в разі її бажання в порядку ст. 544 ЦК України вже погашеної нею заборгованості, у тому числі з    ОСОБА_5 , який помер лише після ухвалення оскаржуваного рішення у цій справі, та правонаступниками якого (спадкоємцями у рівних частках) є  ОСОБА_9  та  ОСОБА_4 . 
В силу вимог ст. 543 ЦК України: - солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, поки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі (ч. 2); - виконання солідарного обов`язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов`язок решти солідарних боржників перед кредитором.
Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 31 січня 2024 року у справі № 183/7850/22 (провадження № 61-14740ск23) щодо застосування пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України. 
Позивачем проведено та надано розрахунок інфляційних втрат за період з травня 2021 р. по лютий 2022 р. в сумі 54313,16 грн. та трьох процентів річних за період з 01.05.2021 р. по 23.02.2022 р. в сумі 16717,68 грн. (т.с.1 а.с.5). Дослідивши наданий позивачем розрахунок заборгованості за ст. 625 ЦК України, суд першої інстанції правильно вважав, що такий позивачем здійснено у відповідності до чинного законодавства, а відповідачами жодним чином не спростований, тому його слід взяти за основу при визначенні розміру заборгованості.
Враховуючи вищевикладене, оскільки відповідачі не виконують рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 27.11.2014 р. у справі № 331/7934/14-ц, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позовні вимоги позивача у цій справі підлягають задоволенню та з відповідачів слід солідарно стягнути на користь ТОВ «ФК «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» інфляційні втрати та 3% річних в загальному розмірі 71030,84 грн.
Доводи апеляційної скарги відповідача  ОСОБА_1  в особі представника ОСОБА_2 є такими, що фактично дублюють доводи заперечень цього відповідача на позов ТОВ «ФК «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» у цій справі у суді першої інстанції, яким суд першої інстанції вже надав належну оцінку, з якою погоджується апеляційний суд. 
Ці доводи є такими, що не спростовують правильно встановлених судом першої інстанції фактичних обставин цієї справи та правильних висновків суду першої інстанції у цій справі, а лише відображають позицію відповідача  ОСОБА_1 , яку вона та її представник вважають такою, що є єдино вірною та єдино можливою. 
Суд першої інстанції на виконання вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України сприяв повному та всебічному з`ясуванню обставин цієї справи. Суд першої інстанції розглянув дану справу з додержанням вимог ЦПК України, тобто в межах заявлених позивачем позовних вимог та на підставі доказів сторін, яким надав відповідну оцінку з дотриманням вимог ст. 89 ЦПК України. За змістом якої: «Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили; суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності; суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів)».
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 12 ч. 3 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (ст. 81 ч. 6 ЦПК України). Підстави для звільнення від доказування відповідача, передбачені ст. 82 ЦПК України, у цій справі відсутні. Відповідач ОСОБА_1  та представник останньої не надали суду першої інстанції належних, допустимих доказів в обґрунтування своїх заперечень проти позову ТОВ «ФК «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» та, відповідно, у спростування останнього у цій справі.
Апеляційний суд на виконання вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України сприяв повному та всебічному апеляційному перегляду законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції у цій справі в межах доводів апеляційної скарги сторони відповідача  ОСОБА_1 . Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ст. 367 ч. 2 ЦПК України). В силу вимог ст. 367 ч. 3 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. 
Доказом, який може бути прийнятий апеляційним судом до уваги у цій справі на виконання вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України, з метою повного та всебічного апеляційного перегляду законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції від 10.03.2025 року в межах доводів апеляційної скарги сторони відповідача  ОСОБА_1 , надане останньою апеляційному суду свідоцтво про смерть 26.01.2025 року відповідача ОСОБА_5  (копія - т.с.1 а.с.127), тобто вже після ухвалення оскаржуваного рішення судом першої інстанції у цій справі, яке лише дало апеляційному суду право та обов`язок вирішувати питання в поряду у ст. 55 ЦПК України про залучення вже на стадії апеляційного перегляду цієї справи правонаступників (у рівних частках) останнього, оскільки правовідносини сторін є майновими та допускають правонаступництво. 
Згідно із ст. 376 ч. 3 ЦПК України передбачені порушення норм процесуального судом першої інстанції, які є обов`язковою підставою для скасування або зміни рішення. В силу вимог ст. 376 ч. 2 ЦПК України лише порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, можуть бути підставою для скасування або зміни рішення. Встановлено, що у цій справі відсутні порушення судом першої інстанції норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування чи зміни рішення, а також відсутні порушення норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення по суті цієї справи.
При вищевикладених обставинах, доводи апеляційної скарги відповідача ОСОБА_1  в особі представника ОСОБА_2 не ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, ухваленим з додержанням вимог ЦПК України. 
Крім того, судом першої інстанції правильно, з додержанням вимог ст. 141 ЦПК України було вирішено питання про розподіл судових витрат, пов`язаних із розглядом цієї справи судом першої інстанції. 
За таких обставин, апеляційний суд не вбачає передбачених законом підстав для скасування або зміни рішення суду першої інстанції у цій справі. 
Також, в силу вимог ст. 141 ЦПК України у разі відмови відповідачу  ОСОБА_1 у задоволенні її вищезазначеної апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції у цій справі, остання не має права на компенсацію за рахунок позивача ТОВ «ФК «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» будь-яких судових витрат, пов`язаних із розглядом цієї справи апеляційним судом. 
Керуючись ст. ст. 7, 12-13, 81-82, 89, 141, 367-369, 371-372, 374-375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд
УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Рішення Жовтневого (нова назва – Олександрівського) районного суду м. Запоріжжя від 10 березня 2025 року у цій справі залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Повна постанова апеляційним судом складена 07.09.2026 року.

Головуючий суддя | Суддя | Суддя
Гончар М.С. | Подліянова Г.С. | Сакоян Д.І.