Справа № 373/4002/25
Провадження № 2/373/664/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2026 року       м. Переяслав
Переяславський міськрайонний суд Київської області у складі
головуючої судді Хасанової В.В., 
розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:

В грудні 2025 року представник позивача – директор Хлопкова М.С. звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідачки ОСОБА_1 на користь ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» заборгованості за кредитним договором № 162119 від 28.11.2024 у загальному розмірі 14493,36 грн, а також понесені судові витрати у розмірі сплаченого судового збору 2422,40 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 7000,00 грн. 
В обґрунтування позову зазначила, що 28.11.2024 між ТОВ «Фінансова компанія «КРЕДІПЛЮС» та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-комунікаційної системи товариства було укладено електронний кредитний договір № 162119, який підписаний відповідачкою у відповідності до вимог ст. 12 Закону «Про електронну комерцію». 
За умовами Договору ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» надало ОСОБА_1 кредит у розмірі 13334,00 грн. 
Відповідачка отримала кредитні кошти у розмірі 13334,00 грн, які були перераховані їй 28.11.2024 на платіжну картку, номер якої зазначено нею особисто при укладенні кредитного договору, що підтверджується довідкою про перерахування коштів. 
16.04.2025 між ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» та позивачем було укладено Договір факторингу № 16042025, відповідно до умов якого ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» набуло право грошової вимоги до відповідачки ОСОБА_1 за договором № 162119 від 28.11.2024. 
Заборгованість відповідачки по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом станом на день формування позовної заяви становить 14793,36 грн, що складається із суми кредиту – 10059,04 грн, суми процентів за користування кредитом на дату відступлення права вимоги – 4034,32 грн, заборгованості по комісії – 400,00 грн, заборгованості за штрафними санкціями – 300,00 грн.
Позивач просить стягнути з відповідачки суму заборгованості у розмірі 14493,36 грн, що складається із суми кредиту – 10059,04 грн, суми процентів за користування кредитом на дату відступлення права вимоги – 4034,32 грн, заборгованості по комісії – 400,00 грн. 
Ухвалою суду від 26.01.2026 відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та роз`яснено право подати клопотання про розгляд справи у судовому засіданні. 
Також ухвалою від 26.01.2026 про відкриття провадження у справі клопотання представника позивача про витребування доказів задоволено та витребувано від АТ «Акцент-Банк» інформацію, що є банківською таємницею.
Ухвалу суду про відкриття провадження у справі направлено відповідачці за зареєстрованою адресою місця проживання. Поштове відправлення відповідачка отримала 10.02.2026, що підтверджується рекомендованим повідомленням в матеріалах справи.
13.02.2026 на виконання ухвали про витребування доказів на адресу суду від АТ «Акцент-Банк» надійшли докази.
У відповідності до ст. 174, 178 ЦПК України відповідачка не скористалась своїм процесуальним правом та не направила суду відзив на позовну заяву із викладенням заперечень проти позову.
Зважаючи на відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні та незначну складність спору, суд не вбачає підстав для проведення судового засідання, а тому справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, повно, всебічно та безпосередньо з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд дійшов наступних висновків.
За приписами ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.
Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи виникає спір.
Доказування у цивільній справі, як і судове рішення, не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом встановлено, що 28.11.2024 між ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-комунікаційної системи Товариства було укладено електронний кредитний договір № 162119, що складається із публічної частини, індивідуальної частини та графіку платежів. Договір підписано відповідачкою електронним підписом з використанням одноразового ідентифікатора 380be1е2.
Відповідно до п. 2.2.1 Договору товариство надає позичальнику кредит у розмірі 13334,00 грн в наступному порядку: у розмірі 10000,50 грн на картку позичальника № НОМЕР_1 ; у розмірі 3333,50 грн шляхом погашення заборгованості позичальника за комісією, нарахованою згідно п. 2.5 індивідуальної частини Договору. 
Проценти за користування кредитом нараховуються за ставкою 390,00 % річних. Тип процентної ставки – фіксована. Проценти за користування кредитом нараховуються з дня наступного за днем отримання кредиту позичальником протягом строку кредитування, зазначеного в п. 2.6 індивідуальної частини та/або графіком платежів. Розмір процентної ставки незмінний (п. 2.3 Договору).
За умовами п. 2.4 Договору знижений тариф комісії за управління та обслуговування кредиту складає 1,00 грн. Стандартний (базовий) тариф комісії за управління та обслуговування кредиту складає 100,00 грн. Розмір комісії за управління та обслуговування кредиту не може бути змінено. 
Пунктом 2.5 індивідуальної частини Договору встановлено комісію за надання кредиту, що складає 3333,50 грн, нараховується та підлягає сплаті одноразово в день укладення Договору за ставкою 25,00 % від загальної суми кредиту за рахунок кредиту, що передбачено п. 2.2.1 індивідуальної частини. Розмір комісії за надання кредиту не може бути змінено. 
Загальний строк кредитування складає 84 дні з 28.11.2024 по 20.02.2025 (п. 2.6). 
Відповідно до п. 2.7.1 Договору денна процентна ставка складає 0,9951 % в день.
Орієнтовна реальна річна процентна ставка (загальні витрати за споживчим кредитом, виражені у процентах річних від загального розміру виданого кредиту) складає 48083,53% річних (п. 2.8).
Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника складає 24479,54 грн (п. 2.9.1).
Додатком до вищевказаного договору є графік платежів за кредитним договором, що відображає порядок погашення заборгованості та загальну вартість кредиту. 
На підтвердження виконання ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» своїх зобов`язань за кредитним договором позивачем надано довідку про успішність операції на виконання умов договору № 162119 від 28.11.2024 переказу коштів безготівковим зарахуванням через компанію ТОВ «ФК «Контрактовий дім» на платіжну картку № НОМЕР_2 хх-хххх-6049 на ім`я ОСОБА_1 у сумі 10000,50 грн.
Згідно інформації АТ «Акцент-Банк» № 20.1.0.0.0/7-20260203/0110 від 06.02.2026, що витребувана судом, встановлено, що на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано картку № НОМЕР_3 . Відповідно до виписки по вказаному рахунку за період 28.11.2024 по 03.12.2024 вбачається, що 28.11.2024 на картку відповідачки зараховано 10000,50 грн, що також підтверджено платіжною інструкцією № 309882_1_1643003.128 від 28.11.2024.
16.04.2025 між ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» було укладено Договір факторингу № 16042025. Відповідно до умов договору ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» набуло право грошової вимоги за кредитними договорами в тому числі за кредитним договором № 162119 від 28.11.2024.
Акт прийому-передачі реєстру боржників № 3 від 04.06.2025 та платіжна інструкція № 464 від 05.06.2025 про надходження у повному обсязі ціни продажу на рахунок ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» підтверджують факт переходу від ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» до позивача прав вимоги заборгованості.
З витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 16042025 від 16.04.2025 встановлено, що за номером 275 значиться ОСОБА_1 , заборгованість якої за договором № 162119 від 28.11.2024 складає суму 14793,36 грн, що складається із суми кредиту – 10059,04 грн, суми процентів за користування кредитом на дату відступлення права вимоги – 4034,32 грн, заборгованості по комісії – 400,00 грн, заборгованості за штрафними санкціями – 300,00 грн.
З даних картки обліку виконання договору № 162119 від 28.11.2024 ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» вбачається, що загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 становить 14793,36 грн, що складається із суми кредиту – 10059,04 грн, суми процентів за користування кредитом нараховані за період з 29.11.2024 по 20.02.2025 (протягом строку кредитування) – 4034,32 грн, заборгованості по комісії – 400,00 грн, заборгованості за штрафними санкціями – 300,00 грн.
Згідно даних виписки з особового рахунка за кредитним договором 162119 від 28.11.2024, складеної позивачем вбачається, що заборгованість ОСОБА_1 становить 14793,36 грн, що складається із суми кредиту – 10059,04 грн, суми процентів за користування кредитом – 4034,32 грн, заборгованості по комісії – 400,00 грн, заборгованості за штрафними санкціями – 300,00 грн. Станом на 01.11.2025 заборгованість не погашена.
Судом встановлено, що між сторонами існує спір, що виник з договірних правовідносин, які регулюються нормами цивільного права про зобов`язання та договір, а також спеціальним Законом України «Про споживче кредитування».
За правилами ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частиною 3 ст. 203 ЦК України визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.
Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
За нормами ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Цей строк починає спливати з моменту укладення договору (ч. 1, ч. 2 ст. 631 ЦК України). 
Згідно з абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: 1) електронного підпису відповідно до вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги»; 2) електронного підпису з одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; 3) аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до п. 6 ст. 3 цього Закону підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 641 ЦК України пропозицією укласти договір (офертою) є, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться.
За змістом ч. 2 ст. 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору, яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції (акцептом), якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.
Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За змістом частини 2 статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 («Позика»), якщо інше не встановлено параграфом 2 («Кредит») і не випливає із суті кредитного договору.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (абз. 2 ч. 1 ст. 1046 ЦК України).
Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості) у строк та в порядку, що встановлені договором. 
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.
Згідно положень ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксована або змінювана. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. 
Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною (ч. 3 ст. 1056-1 ЦК України).
У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). 
Відповідно до ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
За правилами ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). 
Згідно із ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
За правилом ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Наведені вище положення цивільного законодавства у своєму взаємозв`язку дають підстави для висновку, що істотними (необхідними) умовами кредитного договору є предмет – грошові кошти (кредит), проценти за користування кредитом та строк, на який надається кредит. Умови щодо суми кредиту та розміру процентів становлять основне грошове зобов`язання у кредитному договорі, яке має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. 
Кредитний договір може містити й інші умови, які випливають з його змісту та не суперечать закону, зокрема умови щодо відповідальності сторін, зміни процентної ставки під час строку кредитування, надання кредитодавцем додаткових та супутніх послуг, припинення кредитування, розірвання договору тощо. 
Письмовими доказами доведено, що 28.11.2024 між ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-комунікаційної системи Товариства було укладено електронний кредитний договір № 162119 на суму 13334,00 грн. 
Без реєстрації та здійснення входу на веб-сайт товариства за допомогою логіна і пароля особистого кабінету та без отримання листа на адресу електронної пошти, кредитний договір не був би укладений, що повністю узгоджується з правовою позицією Верховного Суду в постановах від 07 жовтня 2020 року у справі №127/33824/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 10 червня 2021 року у справі №234/7159/20, від 12 серпня 2022 року у справі №234/7297/20, від 09 лютого 2023 року у справі №640/7029/19. 
Відтак, між відповідачкою та ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» було досягнуто згоди щодо усіх істотних умов правочину (кредитного договору) та підписано договір електронним підписом одноразовим ідентифікатором, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладення між сторонами правочину.
На виконання умов договору ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» ініціювало переказ коштів згідно договору № 162119від 28.11.2024 безготівковим зарахуванням через компанію ТОВ «ФК «Контрактовий дім» на платіжну картку № НОМЕР_2 хх-хххх-6049 на ім`я ОСОБА_1 . 
Факт перерахунку грошових коштів на рахунок відповідачки підтверджується листом АТ «Акцент-Банк» та випискою по картковому рахунку № НОМЕР_3 ОСОБА_1 за період з 28.11.2024 по 03.12.2024, з якого вбачається, що на вказаний рахунок 28.11.2024 зараховано суму 10000,50 грн, а також платіжною інструкцією № 309882_1_1643003.128 від 28.11.2024. 
Таким чином, судом встановлено, що кредитний договір був укладений та підписаний в електронній формі, і такі дії сторін узгоджуються з вимогами ст. 6, 627 ЦК України та ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію».
За його умовами відповідачка ОСОБА_1 мала зобов`язання перед кредитодавцем повернути кредитні кошти не пізніше строку, вказаного у договорі, сплатити комісію та проценти за користування кредитними коштами протягом строку дії кредитного договору. 
Представником позивача долучено належні та допустимі докази, які підтверджують, що у відповідності до вимог закону, товариство з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до ОСОБА_1 за кредитним договором № 162119 від 28.11.2024 в розмірі 14793,36 грн, що складається із суми кредиту – 10059,04 грн, суми процентів за користування кредитом – 4034,32 грн, заборгованості по комісії – 400,00 грн, заборгованості за штрафними санкціями – 300,00 грн. Проте, позивач не ставить до стягнення з відповідачки суму вимоги за штрафними санкціями у розмірі 300,00 грн.
З огляду на вищевикладене загальна сума заборгованості за кредитним договором № 162119 від 28.11.2024, яка стягується судом з відповідачки на користь позивача, становить 14493,36 грн, що складається із суми кредиту – 10059,04 грн, суми процентів за користування кредитом – 4034,32 грн, заборгованості по комісії – 400,00 грн.
На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідачки на користь позивача підлягають судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду.
За правилами ч. 1 та ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать також витрати: на професійну правничу допомогу.
Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
За правилами ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача.
При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір 2422,40 грн, у розмірі визначеному у ст. 4 Закону України «Про судовий збір», що підтверджується банківською квитанцією. 
Оскільки, суд задовольняє позовні вимоги, то з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2422,40 грн.
На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн позивач надав Договір № 10/09/25-02 про надання правової допомоги від 10.09.2025; додаткову угоду № 25770875678 від 11.09.2025; акт прийому передачі наданих послуг з описом наданих послуг та вартістю на загальну суму 7000,00 грн; довіреність від 10.09.2025 на ім`я адвоката Соломко О.В.; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю на ім`я адвоката Соломко О.В.
При вирішенні заяви про компенсацію понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, суд оцінивши додані представником позивача до заяви документи щодо характеру та обсягу правничої допомоги наданої адвокатом документам наявним у судовій справі, дійшов висновку про стягнення з відповідачки на користь позивача таких витрат у розмірі 7000,00 грн. 
Керуючись ст. 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити.
Стягнути із  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» заборгованість за кредитним договором № 162119 від 28.11.2024 у загальному розмірі 14493 (чотирнадцять тисяч чотириста дев`яносто три) грн 36 коп. 
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» судовий збір у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 (сім тисяч) грн 00 коп. 
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повні найменування сторін та інших учасників справи:
Позивач ? Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ», код ЄДРПОУ 43541163, місцезнаходження: б-р Лесі Українки, буд. 34, офіс 333, м. Київ, 01133,
відповідачка – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_4 .

Суддя       В.В.Хасанова