Справа №731/298/26 
Провадження №2/731/310/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 вересня 2026 року      с-ще Варва

Варвинський районний суд Чернігівської області в складі:
судді         Савенка А.І.,
за участю секретаря      Леоненко Г.В.,
позивача         ОСОБА_1 ,
представника третьої особи     Вовчука М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: філія – Чернігівське обласне управління АТ «Ощадбанк» ТВБВ № 10024/080, про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та поділ спільного майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

 
У провадженні суду перебуває вказана справа.
В обґрунтування позовних вимог   ОСОБА_1 посилається на те, що 11 серпня 2012 року між нею та відповідачем ОСОБА_2 укладено шлюб. Від цього шлюбу народилася донька – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спільне життя не склалось, з 09 березня 2023 року вони з чоловіком припинили шлюбні відносини, чоловік проживає окремо, донька перебуває на повному її утриманні та мешкає разом з нею за адресою: АДРЕСА_1 . 
Домовленості щодо утримання спільної доньки з батьком дитини не досягнуто. ОСОБА_2 працездатний та здоровий, має постійне місце роботи, а тому зможе сплачувати аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 у розмірі 1/4 частки усіх своїх доходів. 
За рахунок 2 кредитних зобов`язань: (1) договір про споживчий кредит № 109/080-2021 (під іпотеку) від 06 серпня 2021 року в сумі 472 572 (чотириста сімдесят дві тисячі п`ятсот сімдесят дві гривні) гривень, укладений позичальником в особі ОСОБА_2 з банком АТ «Державний ощадний банк України»; 2) договір про споживчий кредит № 108/080-2021 (на придбання нерухомості) від 06 серпня 2021 року в сумі 1 327 200 (один мільйон триста двадцять сім тисяч двісті гривень), які діють на теперішній час, придбано спільне сумісне нерухоме майно – трикімнатну квартиру загальної площею 86,7 м2 за адресою: АДРЕСА_1 .
Одночасно на вказане нерухоме майно АТ «Державний ощадний банк України» (іпотекодержателем) та нею, ОСОБА_1 (іпотекодавцем), 06 серпня 2021 року укладено іпотечний договір на предмет іпотеки - квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , на час повного виконання зобов`язань за кредитним договором № 108/080-2021 від 06 серпня 2021 року та не пізніше 05 серпня 2036 року, який посвідчений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Беловою О.С. та зареєстрований в реєстрі за № 3197.
Вона сплачує за кредитом втричі більше ніж відповідач та має намір і надалі сплачувати боргові зобов`язання за кредитними договорами, за рахунок яких було придбано квартиру, у випадку визнання за нею повного права власності (одноособове володіння) з дати прийняття рішення судом.
Окрім того, спільна малолітня дитина проживає разом із нею та має зареєстроване місце проживання в оспорюваній квартирі.
Позивач ОСОБА_1 погасила всю залишкову суму боргу за договором про споживчий кредит № 109/080-2021 (під іпотеку) від 06 серпня 2021 року, на виконання зобов`язань відповідача.
З урахуванням заяви про уточнення (зміну) позовних вимог від 04 серпня 2026 року, позивач просить:
- розірвати шлюб, після чого залишити їй прізвище ОСОБА_5 , а спільну дитину залишити проживати разом з матір`ю; 
- стягнути з  ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходів), але не менше 50 (п`ятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати подання заяви до повноліття дитини, допустивши негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу на один місяць;
- здійснити поділ майна подружжя, а саме: вважати припиненим боргове зобов`язання відповідача ОСОБА_2 за договором про споживчий кредит (на придбання нерухомості) № 109/080-2021 від 06 серпня 2021 року у зв`язку із повним погашенням кредиту 28 липня 2026 року позивачем ОСОБА_1 з метою припинення заборгованості шляхом припинення права власності на частку у спільному сумісному майні - квартира за адресою: АДРЕСА_2 (№ 364744874101; визнати за нею, позивачем ОСОБА_1 , боргове зобов`язання за договором про споживчий кредит (на придбання нерухомості) № 108/080-2021 від 06 серпня 2021 року на суму згідно з графіком, який доданий до договору, на час ухвалення судового рішення; припинити право заборгованості за договорами № 109/080-2021 та № 108/080-2021 від 06 серпня 2021 року за відповідачем ОСОБА_2 ; припинити право власності за відповідачем ОСОБА_2 на частку у спільному сумісному майні – квартирі за адресою: АДРЕСА_2 (№ 364744874101); в порядку поділу спільного майна подружжя визнати за нею, позивачем ОСОБА_1 , повне право приватної власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , що зареєстрована в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 364744874101, та внести відповідні відомості (про власника) речових прав на нерухоме майно.
- стягнути з відповідача на її користь 50% сплаченого судового збору, іншу половину судового збору повернути їй з Державного бюджету. 
Ухвалою Варвинського районного суду Чернігівської області від 15 червня 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду в порядку загального позовного провадження, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 02 липня 2026 року.
 
30 червня 2026 року від представника третьої особи ОСОБА_6 надійшли пояснення по справі, в яких представник заперечив проти позовних вимог в частині поділу майна та просив відмовити у їх задоволенні (а.с. 84-92). 
 
Ухвалою суду від 02 липня 2026 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 20 серпня 2026 року. 
04 серпня 2026 року від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про уточнення (зміну) позовних вимог (а.с. 109-112).
Ухвалою суду від 20 серпня 2026 року прийнято до розгляду заяву позивача ОСОБА_1 про уточнення (зміну) позовних вимог, розгляд справи відкладено до 03 вересня 2026 року (а.с. 127).
28 серпня 2026 року від представника третьої особи ОСОБА_6 надійшли пояснення щодо заяви про уточнення (зміну) позовних вимог (а.с. 138-157).
 
03 вересня 2026 року позивач надіслала заперечення щодо пояснень третьої особи (а.с. 158-160).
 
Позивач  ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі.
 
Відповідач  ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, у якому визнав позовні вимоги в повному обсязі (а.с. 114).
 
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: філія – Чернігівське обласне управління АТ «Ощадбанк» ТВБВ № 10024/080, ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову в частині поділу майна подружжя з тих підстав, що заява про уточнення (зміну) позовних вимог та додатки до неї не містять належного обґрунтування заявлених позовних вимог, частина уточнених позовних вимог не є належним способом судового захисту. 
 
Зокрема, за кредитним договором № 108/080-2021 від 06 серпня 2021 року ОСОБА_1 є боржником, а ОСОБА_2 – фінансовим поручителем. Станом на 20 серпня 2026 року залишок заборгованості за договором про споживчий кредит №108/080-2021 від 06 серпня 2021 року становить 1 089 086,73 грн. Отже, позивач фактично просить суд визнати за нею боргове зобов`язання за договором, по якому вона вже є боржником. У випадку визнання виключно за ОСОБА_1 боргового зобов`язання за договором про споживчий кредит (на придбання нерухомості) № 108/080-2021 від 06 серпня 2021 року, банк втратить можливість стягнення заборгованості в солідарному порядку з Фінансового поручителя, оскільки порука за договором припиниться. 
 
За кредитним договором № 109/080-2021 від 06 серпня 2021 року ОСОБА_2 є боржником, а ОСОБА_1 – фінансовим поручителем. Станом на 20 серпня 2026 року зобов`язання за договором про споживчий кредит № 109/080-2021 від 06 серпня 2021 року є виконаними внаслідок дострокової сплати 28 липня 2026 року всієї наявної заборгованості, що підтверджується виписками з особових рахунків позичальника. Отже, позивач фактично просить суд визнати припиненими боргове зобов`язання у зв`язку з повним погашенням кредиту з метою припинення заборгованості шляхом припинення права власності на частку у спільному сумісному майні за договором. Проте наявність/відсутність заборгованості за кредитним договором, а також виконання ОСОБА_1 як Фінансовим поручителем (Солідарним боржником) зобов`язань позичальника ОСОБА_2 за кредитним договором жодним чином не впливає на право власності відповідача на частку у нерухомому майні, яке є предметом забезпечення по іншому кредитному договору. 
 
Укладаючи з позивачем договір про споживчий кредит №108/080-2021 (на придбання нерухомості), банк, серед іншого, виходив з того, що в забезпечення виконання зобов`язань за цим кредитним договором укладено окремі договори фінансової поруки та договори іпотеки. Отже, у випадку порушення позичальником умов кредитного договору, зобов`язання можуть бути виконані або Фінансовим поручителем, або за рахунок коштів, отриманих від реалізації предмета іпотеки.
 
Заслухавши пояснення позивача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з таких підстав.
 
Судом встановлено, що з 11 серпня 2012 року  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та  ОСОБА_1 (прізвище до укладення шлюбу - ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебувають у шлюбі, зареєстрованому Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Варвинського районного управління юстиції, актовий запис № 36 (а.с. 161).
 
Від шлюбних стосунків у сторін народилася донька  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом із матір`ю (а.с. 46). 
 
Як зазначено позивачем та визнано відповідачем, спільне життя не склалось, з 09 березня 2023 року позивач та відповідач припинили шлюбні відносини, відповідач проживає окремо, донька перебуває на повному утриманні позивача та мешкає разом з нею. 
Згідно зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
 
Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін та про необхідність ухвалення рішення про розірвання шлюбу.
 
Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
 
Після розірвання шлюбу позивачу  ОСОБА_1 слід залишити прізвище  ОСОБА_5 , оскільки вона не виявила бажання його змінювати.
 
При цьому за спільною згодою сторін (а.с. 34) дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з матір`ю.
 
В частині позовних вимог про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини суд зазначає наступне.
Дочка позивач та відповідача,  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована та мешкає разом з матір`ю, що підтверджується Витягами Чернігівської міської територіальної громади (а.с. 15, 16) та довідками Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради (а.с. 17, 18).
Дитина потребує коштів на харчування, одяг, лікування, виховання та розвиток.
Сторони не досягли згоди щодо порядку утримання дитини.
Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ст. ст. 8, 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько та мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789XІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки та інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина. 
Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Оскільки відповідач звернувся до суду із заявою про визнання позову, то суд приходить до переконання, що аліменти на утримання дитини слід стягувати з платника у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня звернення позивача до суду (06 червня 2026 року) і до досягнення донькою ОСОБА_4 повноліття. 
Щодо позовних вимог про поділ майна подружжя суд дійшов висновку про їх часткове задоволення з таких підстав.
Відповідно до договору про споживчий кредит № 108/080-2021 (на придбання нерухомості) від 06 серпня 2021 року позивач ОСОБА_1 отримала в АТ «Державний ощадний банк України» кредитні кошти в сумі 1 327 200 (один мільйон триста двадцять сім тисяч двісті гривень) на строк до 04 серпня 2036 року (а.с. 22-27). Відповідач ОСОБА_2 уклав договір поруки, на забезпечення цього кредитного договору.
Згідно з договором про споживчий кредит № 109/080-2021 (під іпотеку) від 06 серпня 2021 року відповідач ОСОБА_2 отримав кредитні кошти в сумі 472 572 (чотириста сімдесят дві тисячі п`ятсот сімдесят дві гривні) гривень на строк до 05 серпня 2041 року (а.с. 28-32). Крім того, надав у заставу, на виконання цього договору земельну ділянку, а позивач ОСОБА_1 була фінансовим поручителем, про що було укладено відповідний договір.
За рахунок цих двох кредитних зобов`язань придбано спільне сумісне нерухоме майно – трикімнатну квартиру загальної площею 86,7 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1 ), що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 06 серпня 2021 року, зареєстрованим в реєстрі за № 3190 (а.с. 19-20), та Витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно (а.с. 21). Право власності на спільне майно зареєстровано за позивачем – ОСОБА_1 .
Одночасно на вказане нерухоме майно АТ «Державний ощадний банк України» (іпотекодержатель) та ОСОБА_1 (іпотекодавець) 06 серпня 2021 року уклали іпотечний договір на предмет іпотеки - квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , на час до повного виконання зобов`язань за кредитним договором № 108/080-2021 від 06 серпня 2021 року та не пізніше 05 серпня 2036 року, який посвідчений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Беловою О.С. та зареєстрований в реєстрі за № 3197 (а.с. 35-38, 39).
Позивач ОСОБА_1 , діючи як фінансовий поручитель, здійснила остаточний платіж на суму 396538,20 грн. 28 липня 2026 року (а.с. 111), погасивши всю суму боргу за договором ОСОБА_2 про споживчий кредит № 109/080-2021 (під іпотеку) від 06 серпня 2021 року, що підтверджується довідкою АТ «Ощадбанк» від 19 серпня 2026 року (а.с. 111, 115), та позицією самих сторін.
Представник третьої особи Вовчук М.В. вказав, що кредитний договір 109/080-2021 від 06 серпня 2021 року укладений з відповідачем ОСОБА_2 виконаний в повному обсязі, відтак, автоматично припинений договір поруки з ОСОБА_1 та відносини по заставі майна, яке не є предметом позову. 
Позивач ОСОБА_1 продовжує виконувати зобов`язання за кредитним договором № 108/080-2021 від 06 серпня 2021 року, договір поруки є ОСОБА_2 та обтяження на предмет іпотеки залишається чинним.
Відповідно до ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою.
Згідно з ч. 1 ст. 69 СК України за рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти.
Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 18 січня 2023 року по справі № 359/441/20, перебування майна в іпотеці не перешкоджає його поділу між подружжям у судовому порядку та визнання права власності на нього, оскільки при поділі такого майна дія договору іпотеки не припиняється і такий поділ не є розпорядженням предметом іпотеки.
 
Відповідач позовні вимоги визнав. 
 
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, по суті поділу майна подружжя не заперечував, виклавши заперечення щодо способів захисту, обраних позивачем.
 
Відповідно до ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Суд не бачить перешкод для здійснення поділу майна подружжя, проте суд вважає слушними доводи представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_6 про те, що позивач належно не обґрунтувала заявлених позовних вимог, а частина цих вимог не є належним способом судового захисту.
Щодо таких позовних вимог як: вважати припиненим боргове зобов`язання відповідача ОСОБА_2 за договором про споживчий кредит (на придбання нерухомості) № 109/080-2021 від 06 серпня 2021 року у зв`язку із повним погашенням кредиту 28 липня 2026 року позивачем ОСОБА_1 з метою припинення заборгованості шляхом припинення права власності на частку у спільному сумісному майні - квартира за адресою: АДРЕСА_2 (№ 364744874101; визнати за нею, позивачем ОСОБА_1 , боргове зобов`язання за договором про споживчий кредит (на придбання нерухомості) № 108/080-2021 від 06 серпня 2021 року на суму згідно з графіком, який доданий до договору, на час ухвалення судового рішення; припинити право заборгованості за договорами № 109/080-2021 та № 108/080-2021 від 06 серпня 2021 року за відповідачем ОСОБА_2 ; внести відповідні відомості (про власника) речових прав на нерухоме майно, то ці вимоги є неналежним способом захисту, а тому в їх задоволенні слід відмовити.
Крім того, суд не вносить відповідні відомості (про власника) речових прав на нерухоме майно, як просить позивач.
При цьому суд вважає, що слід задовольнити такі позовні вимоги позивача про здійснення поділу майна подружжя як: припинити право власності за відповідачем ОСОБА_2 на частку у спільному сумісному майні – квартирі за адресою: АДРЕСА_2 (№ 364744874101); в порядку поділу спільного майна подружжя визнати за нею, позивачем ОСОБА_1 , повне право приватної власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , що зареєстрована в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 364744874101.
Наведені вимоги є належним способом захисту прав позивача на нерухоме майно, а їх задоволення не припинить обов`язків відповідача перед банком, які він зобов`язався виконувати відповідно до договору поруки, а також не припинить права АТ «Ощадбанк» на звернення стягнення на предмет іпотеки у разі порушення позивачем зобов`язань за кредитним договором.
Щодо розподілу судових витрат.
Згідно з ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
Враховуючи наведене, оскільки відповідач визнав позовні вимоги до початку розгляду справи по суті, то враховуючи положення ст.ст. 141, 142 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути 50% судового збору, а позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50% сплаченого ним судового збору. 
Отже, відповідно до ст.ст. 141, 142 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивача 50% сплаченого нею судового збору в сумі 4 659 (чотири тисячі шістсот п`ятдесят дев`ять) гривень 20 копійок (а.с. 1, 2, 3, 4) за позовні вимоги про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя, а також 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок - в дохід держави, оскільки згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів. При цьому позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50% сплаченого нею судового збору за позовні вимоги про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя в сумі 4 659 (чотири тисячі шістсот п`ятдесят дев`ять) гривень 20 копійок. 
 
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 206, 263, 265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд –
 
В И Р І Ш И В:

Позовну заяву  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: філія – Чернігівське обласне управління АТ «Ощадбанк» ТВБВ № 10024/080 (код ЄДРПОУ 09353504, юридична адреса: 14000, м. Чернігів, просп. Миру, 19), про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та поділ спільного майна подружжя задовольнити частково.
Шлюб між  ОСОБА_2  ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою:  АДРЕСА_3 ) та ОСОБА_1  ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою:  АДРЕСА_4 ), зареєстрований 11 серпня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Варвинського районного управління юстиції, актовий запис № 36, розірвати.
Після розірвання шлюбу позивачу ОСОБА_1 залишити прізвище ОСОБА_5 .
Шлюб вважати припиненим після набрання рішенням суду законної сили.
Стягнути з  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою:  АДРЕСА_3 , на користь  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою:  АДРЕСА_4 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини - доньки  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06 червня 2026 року до досягнення дитиною повноліття.
Допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу аліментів за один місяць.
Здійснити поділ майна подружжя в такому порядку: 
-припинити право власності за відповідачем ОСОБА_2  на частку у спільному сумісному майні – квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 364744874101; 
-в порядку поділу спільного майна подружжя визнати за позивачем ОСОБА_1  право приватної власності (розмір частки – 1 ціла) на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , що зареєстрована в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 364744874101.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2  в дохід держави судовий збір в сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
Стягнути з відповідача ОСОБА_2  на користь позивача ОСОБА_1  4 659 (чотири тисячі шістсот п`ятдесят дев`ять) гривень 20 копійок сплаченого судового збору.
Головному управлінню Державної казначейської служби України в Чернігівській області, код ЄДРПОУ 37972475, що розташоване за адресою: 14000, м. Чернігів, вул. Реміснича, б. 27, повернути позивачу  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_2 , з державного бюджету 50 відсотків судового збору в сумі 4 659 (чотири тисячі шістсот п`ятдесят дев`ять) гривень 20 копійок, сплаченого при поданні позову в сумі 9 318 (дев`ять тисяч триста вісімнадцять) гривень 40 копійок на р/р НОМЕР_3 , код отримувача 37972475, через АТ «ПУМБ», відповідно до двох квитанцій: 1) квитанції № 93T2-7LSR-M7KE від 05 червня 2026 року на суму 1331,20 грн; 2) квитанції № 3ELB-LM7Z-8S5E від 05 червня 2026 року на суму 7987,20 грн. 
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Суддя          А.І.Савенко