Справа № 346/604/26
Провадження № 2/346/1363/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

21 липня 2026 р.	м. Коломия Коломийський міськрайонний суд  Івано - Франківської області	

в складі головуючого судді Яремин М.П.
з участю секретаря Урбанович І.Д.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, -
ВСТАНОВИВ:
свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона перебувала з відповідачем у шлюбі, в якому у них народились двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 12.01.2017 року шлюб між сторонами розірвано, неповнолітніх ( на той час ) дітей залишено проживати з позивачем. На утримання вказаних дітей згідно з рішенням цього ж суду від 02.11.2018 року присуджено з відповідача на користь позивача аліменти в твердій грошовій сумі, а саме 1 300 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення ними повноліття. Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 01.06.2023 року збільшено розмір стягуваних з відповідача аліментів до 2 800 грн. щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Син ОСОБА_5 з 01.09.2025 року відвідує заняття в АРВ Районної освіти Антверпен Королівська Єлизавета, тип освіти: середня технічна освіта, структурний підрозділ: біотехнічні та хімічні STEM-науки, у зв`язку з чим позивач наділена правом звернутися до суду із вимогою про стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. Останній потребує постійної матеріальної підтримки, щоб мати змогу забезпечувати себе продуктами, засобами гігієни, сезонним одягом, необхідними підручниками. Оскільки він навчається на денній формі навчання, тому не може самостійно забезпечувати себе всім необхідним. Позивач не має можливості допомагати сину матеріально на рівні обох батьків. Відповідач перебуває за межами України, працевлаштований, а отже, спроможний сплачувати аліменти на утримання їхнього сина. Тому позивач відповідно до положень ст.ст. 182, 199 СК України просить стягувати з відповідача аліменти на утримання їхнього сина ОСОБА_5 , який продовжує навчання, в розмірі 6 000 грн. щомісячно до закінчення навчання чи до досягнення ним двадцятитрьохрічного віку, залежно яка з цих обставин настане першою, та стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати.
13.03.2026 року представник відповідача, адвокат Лесюк В.В. подала до суду відзив на позовну заяву, в якому вказала, що після досягненням сином ОСОБА_5 повноліття відповідач продовжує добровільно сплачувати аліменти на обох синів, загальною сумою 5 600 грн. Крім того, на його утриманні перебуває неповнолітній син від іншого шлюбу, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Також відповідач на даний час не отримує стабільного доходу, оскільки має тільки тимчасові підробітки Тому готовий сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, до його закінчення, а саме до 30.06.2026 року, в розмірі 2 000 грн. щомісячно, судові витрати визначити пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
18.03.2026 року представник позивача, адвокат Гринів Я.В. долучила відповідь на відзив, в якому вказала, що відповідач перебуває за кордоном, він є працездатним; обставин, які б могли унеможливлювати виконання ним свого батьківського обов`язку, немає; в добровільному порядку він не надає жодної допомоги, а додані платіжні інструкції підтверджують виключно виконання ОСОБА_2 рішення суду від 01.06.2023 року; будь-яких доказів, які б підтверджували погіршення матеріального стану відповідача, суду не надано. Тому вважає позовні вимоги вважає обґрунтованими та такими, що відповідають вимогам Сімейного кодексу України. 
20.03.2026 року представник відповідача, адвокат Лесюк В.В. подала до суду заперечення на відповідь на відзив, в якому зазначила, що після досягнення сином повноліття відповідач продовжував сплачувати аліменти на його утримання добровільно, що підтверджується відповідними квитанціями. Згідно з матеріалами справи на утриманні відповідача перебувають ще двоє дітей. Тому просить позовні вимоги задовольнити частково. 
Позивач в судове засідання не з`явилася, її представник, адвокат Гринів Я.В. 20.07.2026 року подала до суду письмову заяву, в якій вказала, що відповідач перебуває за межами країни, не відноситься до соціально незахищених верст населення, істотних обставин, які б могли унеможливити виконання відповідачем свого батьківського обов`язку, не має; ОСОБА_2 є працездатним та має можливість в повній мірі виконувати покладені на нього зобов`язання. Відзив відповідача не містить належного спростування доводів позову та не підтверджений доказами; позовні вимоги є обґрунтованими, тому представник позивача просить їх задовольнити, стягнути з відповідача понесені судові витрати на професійну правничу допомогу, а розгляд справи проводити у її та позивача відсутності ( а.с. 90 ).
Відповідач в судове засідання не з`явився, його представни, адвокат Лесюк В.В. подала до суду письмову заяву, в якій просить взяти до уваги викладене у відзиві, а розгляд справи проводити у її та відповідача відсутності ( а.с. 94 ).
В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України.
Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, дійшов наступних висновків.
Відповідно до даних свідоцтв про народження сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 13, 14).
Згідно з рішенням Коломийського міськрайонного суду від 12.01.2017 року шлюб між сторонами розірвано, вказаних дітей залишено проживати з позивачем (а.с.16-17).
Рішенням цього ж суду від 02.11.2018 року з відповідача на користь позивача присуджено аліменти на утримання вказаних дітей, в розмірі 1 300 грн. на кожну дитину ( а.с. 18-19 ). 
22.03.2017 року ОСОБА_7 зареєструвала шлюб з ОСОБА_8 , у зв`язку з чим змінила прізвище на « ОСОБА_9 », що стверджується даними копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , актовий запис № 390 від 22.03.2017 року (а.с. 15).
Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 01.06.2023 року збільшено розмір стягуваних з ОСОБА_2 аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання їхніх неповнолітніх дітей – ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , в розмірі 2 800 грн. щомісячно на кожну дитину, до досягнення ними повноліття (а.с. 20-23).
Відповідно до даних свідоцтва про відвідування занять учня від 15.12.2025 року, переклад якого на українську мову проведено нотаріальним перекладачем Уляною Слободян, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як звичайний учень відвідує заняття з 01.09.2025 року по до ІНФОРМАЦІЯ_4 в АРВ Районна освіта Антверпен Королівська Єлизавета, 22; рік перший, клас третій, тип освіти: середня технічна освіта, структурний підрозділ: біотехнічні та хімічні STEM-науки ( а.с. 24-25 ).
Судом також встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_5 народився ОСОБА_6 , його батьками вказані ОСОБА_2 та ОСОБА_11 , що стверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 ( а.с. 47 ).
Стороною відповідача також долучено копії платіжних інструкцій, згідно з якими 01.02.2026 року та 05.03.2026 року відповідачем перераховано на користь ОСОБА_1 по 5 600 грн., призначення платежу: “ переказ власних коштів, аліменти січень 2026 ”, “ переказ власних коштів, аліменти лютий 2026 ” ( а.с. 45, 46 ).
Згідно з даними відповіді №2737642 від 14.05.2026 року щодо отримання відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела доходів та суми доходів, отриманих від податкових агентів, та/або про суми доходів, отриманих самозайнятими особами, а також суму річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи, інформація щодо сум нарахованого доходу ОСОБА_2 та сум утриманого з них податку за період з 1 кварталу 2025 року по 4 квартал 2025 року відсутня ( а.с. 77).
Згідно з даними листа Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України № 19.5.1/35204-26--Вих від 15.05.2026 року ОСОБА_12 , 06.08.2022 року здійснив перетин державного кордону України в напрямку «Виїзд» за межі України в пункті пропуску «Грушів» (а.с. 86). 
У відповідності до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Відповідно до положень ч.1 ст.199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу, а згідно положень ч.3 цієї ж статті право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. 
Згідно зі ст.200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Згідно з положеннями ч.1 ст.182 вказаного Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Відповідно до частин 1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
На підставі наведеного, враховуючи факт навчання сина у вищевказаному навчальному закладі та потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі, відсутність відомостей про місце роботи та заробітну плату відповідача, наявність у відповідача іншої дитини, суд вважає за можливе визначити аліменти в твердій грошовій сумі по 3 000 грн. щомісячно, що відповідатиме вимогам розумності і справедливості. При встановленні потреби в утриманні повнолітнього сина, який продовжує навчання, суд враховує також обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Доводи представника відповідача щодо добровільного виконання останнім свого обов`язку по утриманню сина, який продовжує навчання, не спростовують передбаченого нормами СК України його обов`язку утримувати вказаного сина, який продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів, а лише свідчить про його можливість як надавати таку матеріальну допомогу.
Отже, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Згідно з положеннями ч.6 ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір, від сплати якого звільнена позивач.
Вирішуючи вимогу позивача про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 11 000 грн., суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Водночас, за змістом ч.4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним з: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. 
Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).
Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).
Такий правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 13 січня 2021 року у справі № 596/2305/18-ц (провадження № 61-13608св20).
Отже, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони, тощо.
Тобто у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині 4 статті 137 ЦПК України.
Як встановлено судом, 30.12.2025 року між адвокатом Гринів Я.В. та позивачем укладено договір про надання правничої допомоги, відповідно до п.1.1 клієнт доручає, а адвокат відповідно до чинного законодавства України приймає на себе зобов`язання в якості правової допомоги, здійснювати представницькі повноваження, захищати права і законні інтереси клієнта в обсязі та на умовах, встановлених цим договором та за домовленістю (а.с. 91).
Згідно з п.4.1 договору розмір гонорару за надання правової допомоги встановлюється у розмірі, що визначається за домовленістю сторін.
Відповідно до акту приймання-передачі професійних правничих послуг адвоката від 15.07.2026 року вартість робіт (послуг адвоката) встановлено в загальному розмірі 11 000 грн., що також підтверджується товарним чеком від 15.07.2026 року (а.с.92).
Разом з тим, суд вважає, що заявлений розмір витрат на оплату послуг адвоката в сумі 11 000 грн. є завищеним, зважаючи на складність справи, час, витрачений на виконання відповідних робіт, обсяг наданих адвокатом послуг. Крім того, вартість вказаних послуг є необґрунтованою, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру та з конкретних обставин справи, пов`язаність витрат з розглядом справи. Оскільки вказаний розрахунок витрат на професійну правничу допомогу є дещо завищеним, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне обмежити розмір заявлених позивачем до стягнення витрат до 2 500 грн.
На підставі наведеного, ст.ст. 182, 191, 199, 200 СК України та, керуючись ст. ст.81, 137, 141, ч.2 ст.247, ст.ст. 263-265, 268, 273, 354, 430 ЦПК України,суд,-
У Х В А Л И В:
позов задовольнити частково.
Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , також наявна адреса: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платників податків: НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженки с. Малий Ключів Коломийського району Івано-Франківської області, жительки АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 , аліменти на утримання їхнього повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який навчається, в розмірі 3 000 (три тисячі) гривень щомісячно.
Вказана сума підлягає індексації відповідно до закону.
В решті позовних вимог відмовити.
Стягнення аліментів розпочати з 13.02.2026 року і проводити до досягнення ОСОБА_3 23-річного віку. Стягнення аліментів також припиняється у разі припинення навчання.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , також наявна адреса: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платників податків: НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 , уродженки с. Малий Ключів Коломийського району Івано-Франківської області, жительки АДРЕСА_3 , 2 500 (дві тисячі п`ятсот ) гривень витрат на професійну правничу допомогу.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , також наявна адреса: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платників податків: НОМЕР_3 , судовий збір в сумі 1 331 гривня 20 копійок на користь держави (на рахунок: Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, Код отримувача ( код за ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача: UA908999980313111256000026001, Код класифікації доходів бюджету 22030106).
Рішення в частині стягнення аліментів допустити до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Найменування сторін:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженка с. Малий Ключів Коломийського району Івано-Франківської області, жителька АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , також наявна адреса: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платників податків: НОМЕР_3 .
Повний текст рішення складено 23 липня 2026 року.   

Суддя: 	Яремин М. П.