УКРАЇНА
Романівський районний суд Житомирської області
759/31308/25
2/290/715/26
Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
14 липня 2026 року	селище Романів	

Романівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді Шакалова Андрія Вікторовича, за участю секретаря судового засідання Кліменчук С.В.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ», вул. Івана Федорова, буд. 32, літ А., м. Київ, 03038, ЄДРПОУ 30859524 до  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 про стягнення виплаченого страхового відшкодування, –
ВСТАНОВИВ:
I. ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ.
09.12.2025 Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «УСГ» (далі – ПрАТ «СК «УСГ») звернулося до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 страхового відшкодування у розмірі 40 101,60 грн та судового збору у розмірі 3 028,00 грн.
Позов обґрунтовано тим, що 10.09.2024 о 09 год. 20 хв у м. Києві, по провулку Чеховського, 9, ОСОБА_1 , будучи пасажиром транспортного засобу «Lexus», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , відчинивши задні праві двері, не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, внаслідок чого сталося зіткнення з транспортним засобом «Suzuki Vitara», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 . Внаслідок події транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
Постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 27.09.2024 у справі №761/34831/24 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (порушення п. 15.13 Правил дорожнього руху України).
Майнові інтереси власника транспортного засобу «Suzuki Vitara» на момент події були застраховані ПАТ «СК «УСГ» за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів «Доступне КАСКО» № 29-0101-23-00275 від 13.11.2023. Після звернення страхувальника ОСОБА_2 із заявою про виплату страхового відшкодування, ПрАТ «СК «УСГ» здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 40 101,60 грн безпосередньо на рахунок станції технічного обслуговування, яка виконувала ремонт транспортного засобу.
Посилаючись на ст. 993 ЦК України, позивач в порядку суброгації просить стягнути з відповідача, як особи, винної у заподіянні шкоди, сплачену суму страхового відшкодування.
II. ПОЗИЦІЯ ВІДПОВІДАЧА ТА ЗАПЕРЕЧЕННЯ ПОЗИВАЧА
Відповідач подав відзив на позовну заяву (підписаний 03.07.2026, отриманий судом 07.07.2026), в якому позовні вимоги не визнав з таких підстав:
1.позивачем не доведено фактичний розмір завданих збитків, оскільки рахунок на оплату сам по собі не є доказом фактичного понесення витрат, а акти виконаних робіт та документи щодо придбання запасних частин до справи не додані;
2.позивачем не доведено правові підстави для звернення саме з регресною вимогою до відповідача, оскільки ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» регулюють перехід права вимоги (суброгацію), а не безумовне виникнення права на стягнення будь-якої суми з винної особи;
3.постанова у справі про адміністративне правопорушення підтверджує лише факт притягнення відповідача до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, проте не містить висновків щодо розміру матеріальної шкоди;
4.позивачем не надано доказів здійснення виплати страхового відшкодування у заявленому розмірі;
5.в разі часткового задоволення позову відповідач просив зменшити розмір стягнення до фактично доведеного розміру шкоди з урахуванням принципів розумності та справедливості.
Відповідач просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, а судові витрати покласти на позивача.
14.07.2026 позивач подав відповідь на відзив (додаткові пояснення у справі), в якій заперечив проти доводів відповідача, зазначивши, зокрема, що: 
1. вартість відновлювального ремонту підтверджується рахунком-фактурою станції технічного обслуговування (ФОП ОСОБА_3 ) № 1395 від 20.09.2024, який містить деталізований перелік виконаних робіт, використаних матеріалів та запасних частин;
2. фактичне понесення позивачем витрат підтверджується платіжною інструкцією № 82050 від 26.09.2024, якою оплачено відповідний рахунок;
3. відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 25.07.2018 у справі № 922/4013/17, звіт про оцінку є лише попереднім оціночним документом, тоді як реальним підтвердженням суми, витраченої на відновлювальний ремонт, є саме платіжний документ, яким оплачено виставлений станцією технічного обслуговування рахунок;
4. відповідач не надав жодних доказів на спростування заявленого розміру шкоди та не заявляв клопотання про призначення судової експертизи з приводу вартості відновлювального ремонту.
III. ПРОЦЕДУРА РОЗГЛЯДУ СПРАВИ
09.12.2025 позовну заяву подано до Святошинського районного суду міста Києва за адресою реєстрації відповідача, відомою позивачу на час подання позову.
Встановивши, що зареєстроване місце проживання відповідача ОСОБА_1 фактично знаходиться на території АДРЕСА_2 ), справу передано за встановленою підсудністю до Романівського районного суду Житомирської області, де їй присвоєно № провадження 2/290/715/26.
Ухвалою Романівського районного суду Житомирської області від 12.06.2026 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
03.07.2026 відповідачем подано відзив на позовну заяву.
14.07.2026 позивачем подано відповідь на відзив. 
Представник позивача та відповідач просили проводити розгляд справи без їх участі.
Зважаючи на клопотання сторін по справі фіксування судового засідання 14.07.2026 не здійснювалось.
Суд, дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог і поданих сторонами доказів, вважає за можливе ухвалити рішення.
IV. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ
Судом встановлено, що 13.11.2023 між ПрАТ «СК «УСГ» та ОСОБА_2 укладений договір добровільного страхування наземних транспортних засобів «Доступне КАСКО» № 29-0101-23-00275, предметом якого є транспортний засіб «Suzuki Vitara», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , зі страховою сумою 130 000,00 грн та франшизою у розмірі 2 500,00 грн по страховому випадку «ДТП» (крім конструктивної загибелі), строком дії з 17.11.2023 по 16.11.2024.
10.09.2024 о 09 год. 20 хв у м. Києві, по провулку Чеховського, 9, ОСОБА_1 , перебуваючи пасажиром транспортного засобу «Lexus», відчинивши задні праві двері, не переконався у безпечності цієї дії, внаслідок чого сталося зіткнення з транспортним засобом «Suzuki Vitara» під керуванням ОСОБА_2 . Транспортний засіб «Suzuki Vitara» отримав механічні пошкодження: капот, бампер передній, крило переднє ліве, фара передня ліва та інші деталі (акт огляду пошкодженого транспортного засобу від 10.09.2024).
Постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 27.09.2024 у справі № 761/34831/24, яка набрала законної сили, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за порушення п. 15.13 Правил дорожнього руху України, з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. Судом встановлено, що механічні пошкодження транспортних засобів сталися внаслідок порушення ОСОБА_1 вимог п. 15.13 ПДР України; у судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину визнав у повному обсязі.
10.09.2024 ОСОБА_2 звернулася до ПрАТ «СК «УСГ» із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування, надавши письмові пояснення щодо обставин події.
20.09.2024 станцією технічного обслуговування (ФОП ОСОБА_3 ) складено рахунок на оплату № 1395 на суму 48 149,00 грн, зі знижкою 5 547,40 грн, на загальну суму до сплати 42 601,60 грн, що включає деталізований перелік ремонтних робіт (розбирання/збирання, ремонт та заміну бампера, крила, капота, фари, фарбувальні роботи тощо) та вартість лакофарбових і витратних матеріалів, необхідних для усунення пошкоджень, зафіксованих в акті огляду від 10.09.2024.
25.09.2024 ПрАТ «СК «УСГ» складено страховий акт № ДККА-87191 та розрахунок суми страхового відшкодування, згідно з якими вартість відновлювального ремонту становить 42 601,60 грн, розмір безумовної франшизи – 2 500,00 грн, сума страхового відшкодування, що підлягає виплаті, – 40 101,60 грн.
26.09.2024 ПрАТ «СК «УСГ» здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 40 101,60 грн безпосередньо на рахунок станції технічного обслуговування – ФОП ОСОБА_3 , що підтверджується платіжною інструкцією № 82050 від 26.09.2024, у призначенні платежу якої зазначено номер і дату договору страхування, номер страхового акта та номер і дату рахунка на оплату.
Будь-яких доказів на спростування розміру шкоди чи факту виплати страхового відшкодування, а також клопотань про призначення судової експертизи вартості відновлювального ремонту відповідачем суду не надано.
V. ЗАКОНОДАВСТВО, ЩО ПІДЛЯГАЄ ЗАСТОСУВАННЮ, ОЦІНКА ТА МОТИВИ СУДУ
Щодо правової підстави позову.
Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Аналогічне положення міститься у ст. 27 Закону України «Про страхування».
Договір «Доступне КАСКО» № 29-0101-23-00275 є договором майнового страхування (страхування наземного транспортного засобу) в розумінні ст. 980 ЦК України та ст. 4 Закону України «Про страхування», а не договором страхування цивільно-правової відповідальності. Отже, право вимоги, яке перейшло до позивача після виплати страхового відшкодування, є суброгацією, а не регресом: страхувальник (власник «Suzuki Vitara») не пред`являв самостійної вимоги до ОСОБА_1 , а позивач реалізує вже наявне право вимоги потерпілого, яке перейшло до нього в силу закону з моменту виплати відшкодування (ст. 993 ЦК України, п. 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013).
Доводи відповідача про недоведеність підстав для звернення «з регресною вимогою» ґрунтуються на змішуванні понять суброгації та регресу, однак не спростовують наявності в позивача матеріального права вимоги до відповідача, а стосуються лише термінологічної кваліфікації позову, яка судом виправляється самостійно і не є підставою для відмови в позові.
Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної особи неправомірними діями, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особою, відповідальною за завдану шкоду, є саме ОСОБА_1 , оскільки постановою у справі про адміністративне правопорушення встановлено, що механічні пошкодження транспортного засобу «Suzuki Vitara» сталися внаслідок порушення саме ним вимог п. 15.13 ПДР України, а не внаслідок дій керуючого транспортним засобом «Lexus» чи керуючої «Suzuki Vitara» ОСОБА_2 .
Щодо доведеності розміру шкоди.
Доводи відповідача про недоведеність розміру шкоди суд відхиляє з таких мотивів.
Постанова у справі про адміністративне правопорушення дійсно не встановлює розміру шкоди – вона підтверджує лише факт та механізм вчинення правопорушення, вину відповідача та причинний зв`язок між його діями і пошкодженням транспортного засобу. Розмір шкоди позивачем доведений іншими доказами, а саме: актом огляду пошкодженого транспортного засобу від 10.09.2024, рахунком на оплату станції технічного обслуговування № 1395 від 20.09.2024, страховим актом № ДККА-87191 від 25.09.2024 з розрахунком суми страхового відшкодування та платіжною інструкцією № 82050 від 26.09.2024, якою підтверджується фактичне здійснення позивачем виплати.
Доводи відповідача про те, що рахунок на оплату сам по собі не є доказом фактичного понесення витрат, судом до уваги не приймаються, оскільки в матеріалах справи наявний саме платіжний документ (платіжна інструкція № 82050 від 26.09.2024), яким підтверджується фактичне перерахування коштів на оплату виставленого станцією технічного обслуговування рахунку. Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 25.07.2018 у справі № 922/4013/17, саме платіжний документ, яким оплачено рахунок станції технічного обслуговування, є належним підтвердженням фактично понесених витрат на відновлювальний ремонт транспортного засобу, тоді як звіт про оцінку є лише попереднім орієнтовним документом. Твердження відповідача про недоведеність позивачем факту здійснення виплати спростовується наявною в матеріалах справи платіжною інструкцією № 82050 від 26.09.2024.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Заперечуючи проти розміру шкоди, відповідач не надав жодних доказів на спростування вартості відновлювального ремонту (зокрема, висновку іншого спеціаліста, акта незалежної експертизи), не заявляв клопотання про призначення судової експертизи, а обмежився лише посиланням на недостатність поданих позивачем доказів. За таких обставин суд, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням відповідно до ст. 89 ЦПК України, доходить висновку, що розмір заявленої до стягнення шкоди позивачем доведено.
Щодо клопотання про зменшення розміру стягнення.
Оскільки судом встановлено, що заявлений позивачем розмір шкоди (40 101,60 грн, з урахуванням вирахування франшизи у розмірі 2 500,00 грн з вартості відновлювального ремонту у розмірі 42 601,60 грн) повністю підтверджений належними та допустимими доказами, а відповідачем не доведено інший (менший) розмір фактично заподіяної шкоди, підстав для зменшення розміру стягнення судом не встановлено.
Враховуючи наведене, оцінюючи надані докази та вищенаведені законодавчі норми в сукупності, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача страхового відшкодування у розмірі 40 101,60 грн підтверджується наявними матеріалами справи, є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.
VI. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено в повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений останнім судовий збір у розмірі 3 028,00 грн. Відшкодування витрат на професійну правничу допомогу позивачем не заявлялося.
Керуючись ст. 89, 141, 259, 263–265, 268, 273 Цивільного процесуального кодексу України,-
УХВАЛИВ:
Позов задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ» (код ЄДРПОУ 30859524, м. Київ, вул. Івана Федорова, буд. 32 ЛІТ.А) сплачене страхове відшкодування у розмірі 40 101 (сорок тисяч сто одна) гривня 60 копійок та судові витрати у виді судового збору у розмірі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складення).
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя	Андрій ШАКАЛОВ