ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
================================================================

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2026 року Справа № 915/1688/25 
м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Олейняш Е.М. при секретарі судового засідання Савка К.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу
за позовом ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 (код РНОКПП НОМЕР_1 )
за позовом ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 (код РНОКПП НОМЕР_2 )
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю “БУЛАТ”, вул. Айвазовського, 15-К, м. Миколаїв, Миколаївська обл., 54052 (код ЄДРПОУ 13847945)
про зобов`язання вчинити певні дії 

Представники сторін в судове засідання не з`явились

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Миколаївської області звернулись ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з позовною заявою, в якій просять суд зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю “БУЛАТ” протягом 10 днів з дати набрання рішенням законної сили надати позивачам по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 належним чином засвідчені копії наступних документів ТОВ “БУЛАТ” за період з 31.03.2023 року і по період державної реєстрації виходу з нього Позивачів 09.05.2025 року:
1) протоколи зборів засновників товариства;
2) статут товариства та зміни до статуту;
3) протоколи загальних зборів учасників;
4) документи товариства, що регулюють діяльність органів товариства, та зміни до них;
5) рішення про виплату дивідендів, розподіл прибутку, створення або ліквідацію структурних підрозділів, затвердження/укладення договорів/угод, тощо;
6) доступ до повного комплексу документації, що відображає фінансовий, майновий, управлінський та правовий стан Товариства;
7) річну фінансову звітність в період за 2023-2024 роки;
8) документи звітності, що подаються відповідним державним органам;
9) документи, що підтверджують права Товариства на майно (рухоме чи нерухоме);
10) документи бухгалтерського обліку.
Позивач просить суд стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору та витрати на правову допомогу.

І. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 09.12.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 15.01.2026.
Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 15.01.2026, постановленою із занесенням до протоколу судового засідання, ухвалено відкласти підготовче засідання по справі на 25.02.2026.
Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 25.02.2026 закрито підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи по суті в судовому засіданні на 06.04.2026.
Судове засідання з розгляду даної справи, яке було призначено на 06.04.2026, не відбулось, у зв`язку з перебуванням судді Олейняш Е.М. на лікарняному з 06.04.2026 по 17.04.2026 (включно), з 21.04.2026 по 24.04.2026 (включно).
Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 01.05.2026 призначено судове засідання по справі на 16.06.2026.
Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 16.06.2026, постановленою із занесенням до протоколу судового засідання, відповідно до ч. 2 ст. 219 ГПК України відкладено ухвалення та проголошення судового рішення в судовому засіданні на 26.06.2026.

Позивачі повноважного представника в судове засідання 26.06.2026 не забезпечили, хоча про розгляд справи повідомлені належним чином в попередньому судовому засіданні 16.06.2026. Представник позивачів був присутній на розгляді справи по суті в судовому засіданні 16.06.2026.
Відповідач явку повноважного представника в жодне підготовче/судове засідання не забезпечив, хоча про розгляд справи повідомлявся судом належним чином.
Ухвали Господарського суду Миколаївської області від 09.12.2025, від 15.01.2026, від 25.02.2026, від 01.05.2026 надіслані на адресу відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю “БУЛАТ”, вул. Айвазовського, 15-К, м. Миколаїв, Миколаївська обл., 54052 (код ЄДРПОУ 13847945) та повернуті до суду поштовою установою із відміткою пошти “адреса відсутній”.
Додатково судом вжито заходи щодо повідомлення відповідача про розгляд справи шляхом розміщення оголошень на сайті «Судова влада України» від 15.01.2026, від 02.03.2026, від 01.05.2026, від 18.06.2026.

За приписами ч. 1 ст. 7 Закону України “Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань” Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.
В Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості про юридичну особу, крім державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб, зокрема, місцезнаходження юридичної особи (п. 10 ч. 2 ст. 9 вказаного Закону).

Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Відповідно до ч. 7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.
У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Системний аналіз статей 120, 242 ГПК України, пунктів 11, 17, 99, 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку свідчить, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі (правова позиція викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.01.2020 у справі № 910/22873/17; від 14.08.2020 у справі № 904/2584/19; від 20.07.2021 у справі № 916/1178/20).
Встановлений порядок надання послуг поштового зв`язку, доставки та вручення рекомендованих поштових відправлень, строк зберігання поштового відправлення забезпечує адресату можливість вжити заходів для отримання такого поштового відправлення та, відповідно, ознайомлення з судовим рішенням (правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20.07.2021 у справі № 916/1178/20).
Верховний Суд звертає увагу на те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б, від 21.01.2021 у справі № 910/16249/19, від 19.05.2021 у справі № 910/16033/20; від 20.07.2021 у справі № 916/1178/20).
Оскільки в матеріалах справи відсутні підтвердження наявності порушень оператором поштового зв`язку вимог Правил надання послуг поштового зв`язку, Суд вважає, що факт неотримання відповідачем поштової кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася до суду у зв`язку з її неотриманням адресатом, залежав від волевиявлення самого адресата, тобто мав суб`єктивний характер та є наслідком неотримання адресатом пошти під час доставки за вказаною адресою і незвернення самого одержувача кореспонденції до відділення пошти для отримання рекомендованого поштового відправлення (аналогічний висновок викладений у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.08.2020 у справі № 904/2584/19, від 21.01.2021 у справі № 910/16249/19; від 20.07.2021 у справі № 916/1178/20).
Отже, якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

В рішеннях від 28.10.1998 у справі “Осман проти Сполученого королівства” та від 19.06.2001 року у справі “Креуз проти Польщі” Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі. Вказаними рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження, та зобов`язані сумлінно користуватися наданими їм процесуальними правами (рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі “Пономарьов проти України”.)
В рішенні від 07.07.1989 року у справі “Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії” ЄСПЛ вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до абз. 1 ч. 6 ст. 6 ГПК України адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про вжиття необхідних та достатніх заходів з метою повідомлення відповідача про розгляд справи та можливість розгляду справи за наявними матеріалами.
Судом також враховано, що відповідачем в порушення ст. 6 ГПК України не зареєстровано електронний кабінет в підсистемі ЄСІТС.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України “Про правовий режим воєнного стану” Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 “Про введення воєнного стану в Україні”, затвердженого Законом України “Про затвердження Указу Президента України “Про введення воєнного стану в Україні” від 24.02.2022 № 2102-IX, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
Відповідно до Указів Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 14.03.2022 № 133/2022, від 18.04.2022 № 259/2022, від 17.05.2022 № 341/2022, від 12.08.2022 № 573/2022, від 07.11.2022 № 757/2022, від 06.02.2023 № 58/2023, від 01.05.2023 № 254/2023, від 26.07.2023 № 451/2023, від 06.11.2023 № 734/23, від 05.02.2024 № 49/2024, від 06.05.2024 № 271/2024, від 23.07.2024 № 469/2024, від 28.10.2024 №740/2024, № 26/2025 від 14.01.2025, № 235/2025 від 15.04.2025, № 478/2025 від 14.07.2025, № 793/2025 від 20.11.2025, № 40/2026 від 12.01.2026, № 342/2026 від 27.04.2026 у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України продовжувався строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб, з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 14 травня 2024 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 12 серпня 2024 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 10 листопада 2024 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 8 лютого 2025 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 9 травня 2025 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 7 серпня 2025 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 5 листопада 2025 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 3 лютого 2026 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 4 травня 2026 року строком на 90 діб.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 195 ГПК України суд має розпочати розгляд справи по суті не пізніше ніж через шістдесят днів з дня відкриття провадження у справі, а у випадку продовження строку підготовчого провадження - не пізніше наступного дня з дня закінчення такого строку.
Суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.
При здійсненні правосуддя суд має виходити з необхідності дотримання основних засад господарського судочинства, зазначених в ст. 2, 4 ГПК України стосовно забезпечення права сторін на розгляд справ у господарському суді після їх звернення до нього у встановленому порядку, гарантованому чинним законодавством та всебічно забезпечити дотримання справедливого, неупередженого та своєчасного вирішення судом спорів з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.
Згідно з приписами ст. 17 ЗУ "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.
Європейський суд з прав людини щодо критеріїв оцінки розумності строку розгляду справи визначився, що строк розгляду має формувати суд, який розглядає справу. Саме суддя має визначати тривалість вирішення спору, спираючись на здійснену ним оцінку розумності строку розгляду в кожній конкретній справі, враховуючи її складність, поведінку учасників процесу, можливість надання доказів тощо.
Поняття "розумного строку" не має чіткого визначення, проте розумним слід уважати строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального та процесуального законів.
При цьому, Європейський суд з прав людини зазначає, що розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Європейського суду з прав людини у справах "Савенкова проти України" від 02.05.2013, "Папазова та інші проти України" від 15.03.2012).
Європейський суд щодо тлумачення положення "розумний строк" в рішенні у справі "Броуган (Brogan) та інші проти Сполученого Королівства" роз`яснив, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ, і було б неприродно встановлювати один строк в конкретному цифровому виразі для усіх випадків. Таким чином, у кожній справі виникає проблема оцінки розумності строку, яка залежить від певних обставин.
У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, введення на території України воєнного стану, складну безпекову ситуацію у м. Миколаєві, і, відповідно, наявність обставин, що загрожують життю, здоров`ю та безпеці працівників апарата суду та відвідувачів суду в умовах збройної агресії проти України, а також з урахуванням надмірного навантаження та недостатню кількість суддів в Господарському суді Миколаївської області, щодо яких здійснюється автоматизований розподіл судових справ, з урахуванням показників часу, необхідного для розгляду справ та матеріалів (рішення Вищої кваліфікаційної комісії України від 26.02.2025 № 41/зп-25 та від 05.03.2025 № 46/зп-25, лист ДСА від 28.01.2025 № 15-2062/25), розгляд даної справи здійснено у розумний строк відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР.

Відповідно до ст. 12-2 Закону України “Про правовий режим воєнного стану” в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.
Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.
Відповідно до ст. 26 Закону України “Про правовий режим воєнного стану” правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України.
Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється.
У разі неможливості здійснювати правосуддя судами, які діють на території, на якій введено воєнний стан, законами України може бути змінена територіальна підсудність судових справ, що розглядаються в цих судах, або в установленому законом порядку змінено місцезнаходження судів.
Створення надзвичайних та особливих судів не допускається.

В судовому засіданні 26.06.2026 судом відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України підписано скорочене рішення (вступну та резолютивну частини рішення) без проголошення.

ІI. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ УЧАСНИКІВ ПРОЦЕСУ.

2.1. Правова позиція позивачів.

Підставою позову зазначено наступні обставини.
20.02.2001 було створено ТОВ “БУЛАТ”. 31.03.2023 співзасновниками ТОВ “БУЛАТ” стали позивачі ОСОБА_1 із часткою в статутному капіталі в розмірі 33,79 % (в розмірі 78 400, 00 грн.) та ОСОБА_2 із часткою в статутному капіталі в розмірі 10 % (в розмірі 23 200, 00 грн.).
В подальшому 28.04.2025 позивачі в письмовій формі повідомили директора відповідача про вихід зі складу учасників товариства та просили надати інформацію та документацію про господарську діяльність Товариства. 09.05.2025 проведено державну реєстрацію виходу позивачів із учасників Товариства на підставі нотаріально посвідчених заяв від 07.05.2025, якими було стверджено про вихід зі складу засновників (учасників) товариства та якими позивачі просили виплатити частку згідно ст. 24 Закону України “Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю”.
Позивачі зазначають, що 12.05.2025 було повідомлено директора відповідача про вихід зі складу учасників товариства, крім того в повідомленні містилась вимога про надання інформації у письмовій формі та документів фінансової звітності та інших документів, необхідних для визначення вартості їх частки. Наразі, керівництво ТОВ “БУЛАТ” не виконало свого обов`язку, передбаченого як статутом товариства, так і нормами чинного законодавства, що порушує права позивачів на проведення відповідних розрахунків вартості їх часток для подальшого їх стягнення.
Позовні вимоги обґрунтовано приписами ст. 96-1, 116 ЦК України, ст. 24, 43 Закону України “Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю” та судовою практикою.

2.2. Правова позиція (заперечення) відповідача.

Відповідачем не подано відзиву на позовну заяву в порядку ч. 1, 2, 4 ст. 161 ГПК України.
Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН З ПОСИЛАННЯМ НА ДОКАЗИ, НА ПІДСТАВІ ЯКИХ ВСТАНОВЛЕНІ ВІДПОВІДНІ ОБСТАВИНИ.

Розглянувши матеріали справи, керуючись принципом верховенства права, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд встановив наступне.

20.02.2001 проведено державну реєстрацію Товариства з обмеженою відповідальністю “БУЛАТ”, про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис № 15221200000003827 від 17.08.2005.
Відповідно до витягу з ЄДРЮОФОПГФ станом на 07.05.2025 засновниками ТОВ “БУЛАТ” (код ЄДРПОУ 13847945) були:
- ОСОБА_3 , розмір частки засновника (учасника) 101 600, 00 грн.;
- ОСОБА_2 , розмір частки засновника (учасника) 23 200, 00 грн.;
- ОСОБА_1 , розмір частки засновника (учасника) 78 400, 00 грн.;
- Товариство з обмеженою відповідальністю “ІНВЕСТТЕХ”, розмір частки засновника (учасника) 28 800, 00 грн.
Розмір статутного капіталу 232 000, 00 грн.
Керівник юридичної особи, а також відомості про інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори тощо та подавати документи для державної реєстрації від імені юридичної особи: ОСОБА_4 - керівник.

Відповідно до п. 1.1 Статуту ТОВ “БУЛАТ”, який затверджено рішенням загальних зборів учасників ТОВ “БУЛАТ”, оформленим протоколом № 01/2023 від 31.03.2023, Товариство з обмеженою відповідальністю “БУЛАТ” (далі за текстом - Товариство) створено для здійснення підприємницької діяльності з метою отримання прибутку та подальшого його розподілу між засновниками.
Відомості про засновників Товариства (далі за текстом - учасник) внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. 
Відповідно до п. 1.2 Статуту Товариство створюється у формі товариства з обмеженою відповідальністю, з правом найму робочої сили згідно з чинним законодавством України. У своїй діяльності Товариство зобов`язане додержуватися вимог чинного законодавства України, що стосується його діяльності.

Відповідно до п. 8.5.1 Статуту учасник товариства, частка якого у статутному капіталі товариства становить менше 50 відсотків, може вийти з товариства у будь-який час без згоди інших учасників.
Пунктом 8.5.5 Статуту учасник вважається таким, що вийшов з товариства, з дня державної реєстрації його виходу. Вихід учасника з товариства, внаслідок якого у товаристві не залишиться жодного учасника, забороняється.
Згідно з п. 8.5.6. Статуту не пізніше 30 днів з дня, коли товариство дізналося чи мало дізнатися про вихід учасника, воно зобов`язане повідомити такому колишньому учаснику вартість його частки, надати обґрунтований розрахунок та копії документів, необхідних для розрахунку. Вартість частки учасника визначається станом на день, що передував дню подання учасником відповідної заяви у порядку, передбаченому Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань".
Відповідно до п. 8.5.11. Статуту Товариство зобов`язане надавати учаснику, який вийшов з товариства, доступ до документів фінансової звітності, інших документів, необхідних для визначення вартості його частки.

28.04.2025 засновниками (учасниками) ТОВ “БУЛАТ” ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було направлено керівнику та іншим засновникам (учасникам) Товариства ідентичні за змістом Повідомлення від 28.04.2025 про вихід зі складу учасників ТОВ “БУЛАТ”, в яких позивачі з посиланням на приписи п. 1 ст. 24 Закону України “Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю” та положень п. 8.5 та п. 8.5.5 Статуту повідомили про намір та остаточне рішення про вихід зі складу учасників ТОВ “БУЛАТ”.
Дата орієнтовного виходу: до 12.05.2025.
В повідомленні учасники зазначили наступне.
З метою належної реалізації права на отримання достовірної, повної та об`єктивної інформації про фінансово-господарську діяльність Товариства, а також в межах підготовки до виходу з його складу, учасники ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись із наполегливим проханням надати їм доступ до повного комплексу документації, що відображає фінансовий, майновий, управлінський та правовий стан Товариства. Такий доступ має бути забезпечений у формі ознайомлення із документами, наданням належним чином засвідчених копій, витягів або електронних дублікатів, у зручній для аналізу формі. Зокрема, йдеться про фінансову звітність, включно з балансами, звітами про фінансові результати, рух грошових коштів, зміни у власному капіталі за останній завершений фінансовий період, а також документацією, яка дає змогу визначити наявні активи Товариства, його зобов`язання, зношення основних засобів, витрати, доходи, кредити, позики, інвестиції та інші суттєві економічні показники.
Крім того, важливим є отримання доступу до корпоративної документації, що містить дані про внутрішні рішення Товариства, у тому числі протоколи загальних зборів учасників, протоколи засідань виконавчого органу, зміни до статуту, рішення про виплату дивідендів, розподіл прибутку, створення або ліквідацію структурних підрозділів, затвердження великих угод, тощо. Такі документи мають першочергове значення для формування об`єктивної картини функціонування Товариства впродовж останніх років, а також для перевірки дотримання прав як співзасновників та власників частки у статутному капіталі.
З метою систематизації та конкретизації обсягу необхідної інформації, разом з цим листом направляється окремий письмовий Запит про надання інформації та документації щодо господарської діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю “БУЛАТ” на кожного Засновника ТОВ “БУЛАТ”, у якому буде детально наведено перелік усіх документів, копії яких мають бути надані для аналізу та підтвердження фінансово-господарських показників діяльності підприємства.
Дата орієнтовного доступу: до 10.05.2025.

Того ж дня 28.04.2025 засновниками (учасниками) ТОВ “БУЛАТ” ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було направлено керівнику та іншим засновникам (учасникам) Товариства запити про надання інформації та документації щодо господарської діяльності ТОВ “БУЛАТ”, в яких позивачі просили надати належним чином засвідчені копії наступних документів:
- статуту Товариства з обмеженою відповідальністю “БУЛАТ” та усі зміни до нього;
- протоколи загальних зборів товариства за 2021-2025 роки;
- балансу та звітів товариства за 2021-2025 роки;
- податкових декларацій на прибуток товариства за 2021-2025 роки;
- оборотно - сальдових відомостей товариства за 2021-2025 роки;
- карток обліку основних засобів товариства за 2021-2025 роки;
- усіх господарських договорів, укладених Товариством за період з 01.01.2021 до 20.04.2025 року включно;
- виписки про рух грошових коштів на поточних рахунках товариства за період з 01.01.2021 до 20.04.2025 року включно;
- даних про нарахування заробітної плати працівникам за період з 01.01.2021 до 20.04.2025 року включно;
- інформацію про залишки на рахунках станом на кожне 31 грудня відповідного року;
- документів щодо готівкових операцій (касові книги, видаткові ордери тощо);
- інвентаризаційні описи майна;
- інформацію щодо корпоративних прав у інших підприємствах, якщо Товариство володіє такими;
- документів та інформацію про інвестиційні проекти, бізнес-плани, тощо;
- свідоцтва на право власності на нерухомість, транспорт, обладнання тощо;
- права на торговельні марки, об`єкти інтелектуальної власності тощо;
- договорів на оренду майна, в якому Товариство виступає орендодавцем або орендарем тощо.
В запитах позивачі також повідомили про свій намір ініціювати процедуру проведення незалежної оцінки майна Товариства з метою об`єктивного визначення ринкової вартості частки, яка їм належить.
Просили зазначену інформацію та завірені належним чином копії документів надіслати поштою в строк до 10.05.2025 за адресою: АДРЕСА_3 .

Факт направлення позивачами 28.04.2025 повідомлень від 28.04.2025 та запитів від 28.04.2025 підтверджується описами вкладення у цінний лист з поштовими ідентифікаторами № 5404900016087 та № 5404900016141, а також поштовими накладними.
Факт отримання керівником ТОВ “Булат” повідомлення та запиту ОСОБА_1 від 28.04.2025 підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. 

07.05.2025 ОСОБА_1 складено нотаріально посвідчену заяву, адресовану ТОВ “Булат”, в якій позивач ОСОБА_1 зазначив, що цією заявою стверджує, що виходить зі складу засновників (учасників) ТОВ “Булат”. Крім того, просив виплатити частку згідно ст. 24 Закону України “Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю”.
Справжність підпису ОСОБА_1 нотаріально посвідчено приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Душейко О.М. та зареєстровано в реєстрі за № 779.

07.05.2025 ОСОБА_2 складено нотаріально посвідчену заяву, адресовану ТОВ “Булат”, в якій позивач ОСОБА_2 зазначив, що цією заявою стверджує, що виходить зі складу засновників (учасників) ТОВ “Булат”. Крім того, просив виплатити частку згідно ст. 24 Закону України “Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю”.
Справжність підпису ОСОБА_2 нотаріально посвідчено приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Душейко О.М. та зареєстровано в реєстрі за № 786.

09.05.2025 проведено державну реєстрацію виходу позивачів зі складу учасників ТОВ “Булат”.

В подальшому 14.05.2025 засновниками (учасниками) ТОВ “БУЛАТ” ОСОБА_1 та ОСОБА_2 направлено керівнику та іншим засновникам (учасникам) Товариства ідентичні за змістом повідомлення від 12.05.2025 про вихід з ТОВ “БУЛАТ” з доданими нотаріально посвідченими заявами про вихід зі складу учасників Товариства. В п. 1 повідомлень зазначено про проведення в ЄДРЮОФОПГФ державної реєстрації виходу позивачів зі складу учасників Товариства.
Крім того, в п. 8 повідомлень позивачі просили надати інформацію у письмовій формі:
- обґрунтований розрахунок вартості їх часток станом на 06.05.2025 року;
- копії документів, на підставі яких здійснено розрахунок;
- копії фінансової звітності Товариства;
- інформацію про особу, яка проводитиме незалежну оцінку, та графік її проведення;
- пропозицію щодо дати і місця ознайомлення з оригіналами документів.
Факт направлення 14.05.2025 повідомлень від 12.05.2025 підтверджується описами вкладення у цінний лист з поштовими ідентифікаторами № 5404900016648 та № 5404900016508, а також поштовими накладними.

Як вбачається з інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на день розгляду справи засновниками (учасниками) ТОВ “Булат” є:
- ОСОБА_3 , розмір частки засновника (учасника) 101 600, 00 грн.;
- Товариство з обмеженою відповідальністю “ІНВЕСТТЕХ”, розмір частки засновника (учасника) 28 800, 00 грн.
Розмір статутного капіталу 130 400, 00 грн.
Керівник юридичної особи, а також відомості про інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори тощо та подавати документи для державної реєстрації від імені юридичної особи: Пяленко Микола Миколайович - керівник.

ІV. ДЖЕРЕЛА ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД.

Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.
Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Верховний Суд у ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово наголошував на необхідності застосування категорій стандартів доказування та зазначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи.
Зазначений принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони.

Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (п. 5.11-5.13 постанови КГС ВС від 22.06.2022 у справі № 904/5328/21).
Близький за змістом правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17.

Відповідно до ст. 80 ЦК України юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку.
Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 83 ЦК України юридичні особи можуть створюватися у формі товариств, установ та в інших формах, встановлених законом.
Товариством є організація, створена шляхом об`єднання осіб (учасників), які мають право участі у цьому товаристві. Товариство може бути створено однією особою, якщо інше не встановлено законом.
Товариства поділяються на підприємницькі та непідприємницькі

Відповідно до ст. 113 ЦК України господарським товариством є юридична особа, статутний (складений) капітал якої поділений на частки між учасниками.
Господарські товариства можуть бути створені у формі повного товариства, командитного товариства, товариства з обмеженою або додатковою відповідальністю, акціонерного товариства.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України “Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю” цей Закон визначає правовий статус товариств з обмеженою відповідальністю та товариств з додатковою відповідальністю (далі - товариство), порядок їх створення, діяльності та припинення, права та обов`язки їх учасників.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 Господарського кодексу України (тут і далі в редакції, чинній на дату виникнення спірних правовідносин) корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному фонді (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 96-1 ЦК України права учасників юридичних осіб (корпоративні права) - це сукупність правомочностей, що належать особі як учаснику (засновнику, акціонеру, пайовику) юридичної особи відповідно до закону та статуту товариства.
Відповідно до п. 1, 2, 5 ч. 3 ст. 96-1 ЦК України учасники (засновники, акціонери, пайовики) юридичної особи мають право у порядку, встановленому установчим документом та законом:
1) брати участь в управлінні юридичною особою у порядку, визначеному установчим документом, крім випадків, встановлених законом;
2) брати участь у розподілі прибутку юридичної особи і одержувати його частину (дивіденди), якщо така юридична особа має на меті одержання прибутку;
5) одержувати інформацію про діяльність юридичної особи у порядку, встановленому установчим документом.
Відповідно до ч. 4 ст. 96-1 ЦК України учасники юридичних осіб можуть також мати інші права, встановлені статутом та законом.
Відповідно до ч. 6 ст. 96-1 ЦК України корпоративними відносинами є відносини між учасниками (засновниками, акціонерами, пайовиками) юридичних осіб, у тому числі які виникають між ними до державної реєстрації юридичної особи, а також відносини між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, пайовиками) щодо виникнення, здійснення, зміни і припинення корпоративних прав.
Відповідно до п. 1, 2, 5 ч. 1 ст. 116 ЦК України учасники господарського товариства мають право у порядку, встановленому установчим документом товариства та законом: 
1) брати участь в управлінні товариством у порядку, визначеному в установчому документі, крім випадків, встановлених законом;
2) брати участь у розподілі прибутку товариства і одержувати його частину (дивіденди);
5) одержувати інформацію про діяльність товариства у порядку, встановленому установчим документом.
Відповідно до ч. 2 ст. 116 ЦК України учасники господарського товариства можуть також мати інші права, встановлені установчим документом товариства та законом.
Відповідно до п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 5 Закону України “Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю” учасники товариства мають такі права:
1) брати участь в управлінні товариством у порядку, передбаченому цим Законом та статутом товариства;
2) отримувати інформацію про господарську діяльність товариства;
3) брати участь у розподілі прибутку товариства;
Відповідно до ч. 3 ст. 5 Закону України “Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю” учасники товариства можуть мати інші права, передбачені законом та статутом товариства.
Відповідно до ст. 117 ЦК України учасники господарського товариства зобов`язані:
1) додержуватися установчого документа товариства та виконувати рішення загальних зборів;
2) виконувати свої зобов`язання перед товариством, у тому числі ті, що пов`язані з майновою участю, а також робити вклади (оплачувати акції) у розмірі, в порядку та засобами, що передбачені установчим документом;
3) не розголошувати комерційну таємницю та конфіденційну інформацію про діяльність товариства.
Учасники господарського товариства можуть також мати інші обов`язки, встановлені установчим документом товариства та законом.
Відповідно до ст. 6 Закону України “Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю” учасники товариства зобов`язані:
1) дотримуватися статуту;
2) виконувати рішення загальних зборів учасників товариства.
Учасники можуть мати обов`язки, встановлені законом та статутом товариства.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 43 Закону України “Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю” (в редакції від 08.03.2024) товариство зобов`язано зберігати такі документи:
1) протокол зборів засновників товариства (рішення одноосібного засновника);
2) статут товариства та зміни до статуту;
3) протоколи загальних зборів учасників;
4) документи товариства, що регулюють діяльність органів товариства, та зміни до них;
5) положення про філії (представництва) товариства у разі їх створення (відкриття);
6) протоколи засідань наглядової ради товариства та колегіального виконавчого органу товариства, накази і розпорядження виконавчого органу товариства;
7) аудиторські висновки та результати надання інших аудиторських послуг;
8) річну фінансову звітність;
9) документи звітності, що подаються відповідним державним органам;
10) документи, пов`язані з випуском емісійних цінних паперів;
11) інші документи, передбачені законодавством, статутом товариства, рішеннями загальних зборів учасників, наглядової ради та виконавчого органу товариства;
12) документи, що підтверджують права товариства на майно;
13) документи бухгалтерського обліку.
Відповідальність за зберігання документів товариства покладається на виконавчий орган товариства та на головного бухгалтера (у разі призначення) - щодо документів бухгалтерського обліку та фінансової звітності.
Документи, передбачені частиною першою цієї статті, підлягають зберіганню протягом усього строку діяльності товариства, крім документів бухгалтерського обліку, строки зберігання яких визначаються відповідно до законодавства.
Відповідно до ч. 4, 5 ст. 43 Закону України “Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю” товариство забезпечує кожному учаснику (його представнику) доступ до документів, визначених частиною першою цієї статті.
Протягом 10 днів з дня надходження письмової вимоги учасника товариства виконавчий орган товариства зобов`язаний надати такому учаснику копії відповідних документів, визначених частиною першою цієї статті. За підготовку копій документів товариство може встановлювати плату, розмір якої не може перевищувати розмір витрат на виготовлення копій документів та витрат, пов`язаних з пересиланням документів поштою.

Внаслідок невиконання господарським товариством обов`язку з надання учаснику на його вимогу інформації про діяльність товариства у порядку, встановленому установчим документом та законом, можуть бути визнані порушеними як право учасника товариства на інформацію, так і його корпоративні права. Наведена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 21.01.2020 у справі № 906/157/19, від 03.12.2020 у справі № 910/13808/19, від 24.12.2020 у справі № 911/73/20.
Встановивши, що товариство не виконало свій обов`язок з надання відповідної інформації на вимогу позивача, врахувавши, що надання визначених позивачем документів є обов`язком товариства у відповідності до приписів ст. 5, 43 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" та положень статуту Товариства і, відповідно, ненадання відповідачем запитуваної учасником товариства інформації (ненадання копій відповідних документів) порушує права та законні інтереси учасника товариства, господарські суди попередніх інстанцій дійшли до обґрунтованого висновку про наявність підстав для захисту права позивача на отримання інформації про діяльність товариства.
За положеннями ч. 5 ст. 43 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" передумовою для надання запитуваних документів, визначених частиною першою цієї статті, є дія учасника товариства у вигляді надання письмової вимоги про надання таких документів (постанова КГС ВС від 24.12.2020 у справі № 911/73/20).
При розгляді судового спору суди мають дослідити питання наявності / відсутності порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів позивача. Для задоволення позову про зобов`язання товариства надати учаснику документи, які воно зобов`язане йому надати, суд повинен встановити наявність відмови товариства у наданні та врахувати здійснення або нездійснення самим учасником товариства конкретних дій для отримання запитуваних документів (постанова ВС від 03.12.2020 у справі № 910/13808/19).

Зі змісту норм статей 5, 43 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" у сукупності із положеннями статей 96-1, 116 ЦК України вбачається, що закон встановлює для юридичної особи імперативний обов`язок щодо надання її учаснику (засновнику) будь-якої інформації щодо діяльності (у тому числі і господарської) товариства. При чому перелік документів, що містять таку інформацію, не є вичерпним.
При цьому, частина перша статті 43 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" містить перелік документів з якого неможливо однозначно та вичерпно встановити усі конкретно визначені документи (назви таких), до яких товариство зобов`язано надати доступ його учаснику/учасникам (засновнику/засновникам), адже деякі з пунктів є загальною назвою пакета документів (зокрема, але не виключно, документи звітності; документи, пов`язані з випуском емісійних цінних паперів; документи бухгалтерського обліку), а деякі з них взагалі є відсилочними нормами (зокрема, "інші документи, передбачені законодавством, статутом товариства, рішеннями загальних зборів учасників, наглядової ради та виконавчого органу товариства").
Суд наголошує, що одержання учасником господарського товариства інформації про діяльність товариства у порядку, встановленому установчим документом та законом, є необхідним для реалізації таким учасником своїх корпоративних прав, зокрема правомочностей на участь в управлінні господарською організацію (постанови ВС від 21.05.2025 та від 16.12.2025 у справі № 922/3416/24).
Відтак внаслідок невиконання господарським товариством свого обов`язку з надання учаснику господарського товариства на його вимогу інформації про діяльність товариства у порядку, встановленому установчим документом та законом, можуть бути визнані порушеними як право учасника товариства на інформацію, так і його корпоративні права.
Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 21.01.2020 у справі № 906/157/19, від 03.12.2020 у справі № 910/13808/19, від 24.12.2020 у справі № 911/73/20.

Положення статті 43 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю” не містять вичерпного переліку документів, які стосуються його діяльності, і відповідно, право на ознайомлення з якими має його учасник, адже у вказаній нормі наведені як конкретні документи, що мають бути надані учаснику, наприклад статут товариства, протоколи загальних зборів учасників, так і групи документів, що можуть формуватися у зв`язку зі здійснюваною товариством діяльністю у певній сфері (документи бухгалтерського обліку, правовстановлюючі документи, інші документи, передбачені законодавством, статутом товариства тощо), однак чіткий перелік яких недоцільно унормовувати через те, що назва, вид, форма, відповідних документів, встановлюються іншими нормативними актами, а господарська діяльність товариства потребує гнучкого регулювання.
З огляду на викладене, для з`ясування питання чи має учасник товариства право на ознайомлення з певним запитуваним ним документом, який прямо не визначений в статуті товариства та в Законі України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", вирішальне значення має з`ясування обставин того, чи підпадає запитуваний документ під певну категорію, що наведені у частині першій статті 43 указаного Закону. У випадку якщо певний документ підпадає під загальну категорію документів, учасник товариства має право на доступ до нього.
Водночас, вирішуючи спір у справі, суди попередніх інстанцій помилково обмежили перелік документів, до яких позивач як учасник має право доступу, виснувавши, що приписи статті 43 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" встановлюють вичерпний перелік документів, а також безпідставно відмовили у наданні частини документів, посилаючись на їх неконкретизованість.
З огляду на зміст правового регулювання пункту 5 частини першої статті 116 ЦК, пункту 2 частини першої статті 5, статті 43 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", яке закріплює право учасника товариства отримувати інформацію про господарську діяльність товариства, суди мають надавати перевагу розширеному тлумаченню такого права учасника, зміст якого полягає в можливості ознайомлення учасником з будь-якими документами, які містять інформацію про діяльність товариства, без обмеження переліку та видів відповідних документів (постанова ВС від 09.08.2025 у справі № 927/401/24).

V. ВИСНОВКИ СУДУ.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов наступного висновку.
Юридична особа ТОВ “БУЛАТ” (код ЄДРПОУ 13847945) зареєстрована 20.02.2001 (запис № 15221200000003827 від 17.08.2005). 
Відповідно до витягу з ЄДРЮОФОПГФ станом на 07.05.2025 засновниками ТОВ “БУЛАТ” (код ЄДРПОУ 13847945) були: ОСОБА_3 , розмір частки засновника (учасника) 101 600, 00 грн.; ОСОБА_2 , розмір частки засновника (учасника) 23 200, 00 грн.; ОСОБА_1 , розмір частки засновника (учасника) 78 400, 00 грн.; Товариство з обмеженою відповідальністю “ІНВЕСТТЕХ”, розмір частки засновника (учасника) 28 800, 00 грн. Розмір статутного капіталу 232 000, 00 грн. 
Реалізовуючи свої корпоративні права на вихід зі складу учасників товариства та право на інформацію про діяльність товариства позивачі (засновники (учасники)) ТОВ “БУЛАТ” ОСОБА_1 та ОСОБА_2 28.04.2025 звернулись до керівника та інших засновників (учасників) Товариства із повідомленнями про вихід зі складу учасників ТОВ “БУЛАТ” та запитами про надання інформації та документації щодо господарської діяльності ТОВ “БУЛАТ”. Факт направлення 28.04.2025 повідомлень від 28.04.2025 та запитів від 28.04.2025 підтверджується описами вкладення у цінний лист з поштовими ідентифікаторами № 5404900016087 та № 5404900016141 та поштовими накладними. Факт отримання керівником ТОВ “Булат” повідомлення та запиту ОСОБА_1 від 28.04.2025 підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. 
Як вбачається з матеріалів справи 07.05.2025 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 складені нотаріально посвідчені заяви, які адресовані ТОВ “БУЛАТ”, в яких позивачі ствердили, що виходять зі складу засновників (учасників) ТОВ “БУЛАТ” та просили виплатити частку згідно ст. 24 Закону України “Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю”. 
09.05.2025 проведено державну реєстрацію виходу позивачів зі складу учасників ТОВ “БУЛАТ”, тобто з вказаної дати позивачі є такими, що вийшли зі складу учасників Товариства.
В подальшому 14.05.2025 позивачі (засновники (учасники)) ТОВ “БУЛАТ” ОСОБА_1 та ОСОБА_2 направили керівнику та іншим засновникам (учасникам) Товариства повідомлення від 12.05.2025 про вихід з ТОВ “БУЛАТ”, до яких додали нотаріально посвідчені заяви про вихід та витяг з ЄДРЮОФОПГФ. Крім того, в повідомленнях позивачі просили надати інформацію у письмовій формі. Факт направлення 14.05.2025 повідомлень від 12.05.2025 підтверджується описами вкладення у цінний лист з поштовими ідентифікаторами № 5404900016648 та № 5404900016508 та поштовими накладними.
Позивачі звернулись до суду з позовом про надання документації за період з 31.03.2023 (дата набуття позивачами часток в статутному капіталі Товариства) по 09.05.2025 (дата виходу позивачів зі складу учасників Товариства).
Право учасників товариства на належне ознайомлення з діяльністю підприємства та отримання документів, перелік яких наведено в ч. 1 ст. 43 Закону України “Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю”, а також обов`язок товариства забезпечити учасникам реалізацію цього права прямо передбачені ст. 96-1 ЦК України, ст. 5, ч. 4-5 ст. 43 Закону України “Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю”.
Отже, позивачами з метою реалізації свого корпоративного права на отримання інформації та документів про діяльність товариства направлено письмові вимоги відповідачу про надання таких документів, в свою чергу відповідач у строк, встановлений ч. 5 ст. 43 Закону України “Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю”, не виконав свій обов`язок з надання відповідної інформації (копій документів) на вимогу позивачів і допустив порушення їх корпоративних прав та права на інформацію.
Суду не подано жодних доказів надання відповідачем позивачам будь-якої відмови у наданні документації, як і не подано доказів надання (забезпечення доступу) до інформації та документів про діяльність товариства.
Як зазначено судом вище, відповідно до ч. 5 ст. 43 Закону України “Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю” протягом 10 днів з дня надходження письмової вимоги учасника товариства виконавчий орган товариства зобов`язаний надати такому учаснику копії відповідних документів, визначених частиною першою цієї статті. 
Згідно з п. 8.5.6. Статуту не пізніше 30 днів з дня, коли товариство дізналося чи мало дізнатися про вихід учасника, воно зобов`язане повідомити такому колишньому учаснику вартість його частки, надати обґрунтований розрахунок та копії документів, необхідних для розрахунку. А відповідно до п. 8.5.11. Статуту Товариство зобов`язане надавати учаснику, який вийшов з товариства, доступ до документів фінансової звітності, інших документів, необхідних для визначення вартості його частки.
Відповідачем порушено положення п. 8.5.6, п. 8.5.11 Статуту. 
Отже, вимога позивачів про зобов`язання відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю “БУЛАТ” протягом 10 днів з дати набрання рішенням законної сили надати позивачам належним чином засвідчені копії документів ТОВ “БУЛАТ” за період, коли позивачі були учасниками товариства, є обґрунтованою.
Щодо переліку документів, то суд зазначає, що для реалізації позивачами права, визначеного ч. 5 ст. 43 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", надмірна деталізація документів не вимагається. Визначальним у даному випадку є те, що документи мають так чи інакше стосуватися діяльності товариства.
Як вбачається з позовної вимоги позивачі просять суд зобов`язати відповідача надати документацію, яка стосується діяльності Товариства та передбачена ч. 1 ст. 43 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю".
Враховуючи вищевикладене, оцінивши наявні у матеріалах справи докази в порядку ст. 79, 86 ГПК України, з урахуванням вжитих позивачами заходів, спрямованих на отримання документації товариства, а також з огляду на ухилення відповідача від надання документів позивачам, в результаті чого корпоративні права останніх є порушеними, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог. 

VІ. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

Відповідно до ст. 4 Закону України “Про судовий збір” судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
За подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру встановлено ставку судового збору в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
За подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана юридичною особою або фізичною особою - підприємцем встановлено ставку судового збору в розмірі - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до ч. 7 ст. 6 Закону України “Про судовий збір” у разі якщо позов подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір обчислюється з урахуванням загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно долі поданих кожним з них вимог окремим платіжним документом.
У разі коли позов немайнового характеру подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір сплачується кожним позивачем окремим платіжним документом у розмірах, установлених статтею 4 цього Закону за подання позову немайнового характеру.

Позивачем ОСОБА_1 під час звернення до суду із даним позовом сплачено судовий збір в сумі 3 028, 00 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи квитанцією ID: 8495-5060-8330-1156 від 20.11.2025.
Позивачем ОСОБА_2 під час звернення до суду із даним позовом сплачено судовий збір в сумі 3 028, 00 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи квитанцією ID: 7107-5951-2694-5570 від 20.11.2025.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судовий збір в розмірі 3 028, 00 грн. згідно ст. 129 ГПК України слід відшкодувати позивачу ОСОБА_1 з відповідача.
Судовий збір в розмірі 3 028, 00 грн. згідно ст. 129 ГПК України слід відшкодувати позивачу ОСОБА_2 з відповідача.

Керуючись ст. 129, 145, 219, 233, 236-238, 240, 241, 254, 256 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити

2. Зобов`язати відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю “БУЛАТ”, вул. Айвазовського, 15-К, м. Миколаїв, Миколаївська обл., 54052 (код ЄДРПОУ 13847945) протягом 10 днів з дати набрання рішенням законної сили надати позивачу ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 (код РНОКПП НОМЕР_1 ) належним чином засвідчені копії наступних документів ТОВ “БУЛАТ” за період з 31.03.2023 і по період державної реєстрації виходу з нього позивача 09.05.2025:
1) протоколи зборів засновників товариства;
2) статут товариства та зміни до статуту;
3) протоколи загальних зборів учасників;
4) документи товариства, що регулюють діяльність органів товариства, та зміни до них;
5) рішення про виплату дивідендів, розподіл прибутку, створення або ліквідацію структурних підрозділів, затвердження/укладення договорів/угод, тощо;
6) доступ до повного комплексу документації, що відображає фінансовий, майновий, управлінський та правовий стан Товариства;
7) річну фінансову звітність в період за 2023-2024 роки;
8) документи звітності, що подаються відповідним державним органам;
9) документи, що підтверджують права Товариства на майно (рухоме чи нерухоме);
10) документи бухгалтерського обліку.

3. Зобов`язати відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю “БУЛАТ”, вул. Айвазовського, 15-К, м. Миколаїв, Миколаївська обл., 54052 (код ЄДРПОУ 13847945) протягом 10 днів з дати набрання рішенням законної сили надати позивачу ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 (код РНОКПП НОМЕР_2 ) належним чином засвідчені копії наступних документів ТОВ “БУЛАТ” за період з 31.03.2023 і по період державної реєстрації виходу з нього позивача 09.05.2025:
1) протоколи зборів засновників товариства;
2) статут товариства та зміни до статуту;
3) протоколи загальних зборів учасників;
4) документи товариства, що регулюють діяльність органів товариства, та зміни до них;
5) рішення про виплату дивідендів, розподіл прибутку, створення або ліквідацію структурних підрозділів, затвердження/укладення договорів/угод, тощо;
6) доступ до повного комплексу документації, що відображає фінансовий, майновий, управлінський та правовий стан Товариства;
7) річну фінансову звітність в період за 2023-2024 роки;
8) документи звітності, що подаються відповідним державним органам;
9) документи, що підтверджують права Товариства на майно (рухоме чи нерухоме);
10) документи бухгалтерського обліку.

4. Стягнути з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю “БУЛАТ”, вул. Айвазовського, 15-К, м. Миколаїв, Миколаївська обл., 54052 (код ЄДРПОУ 13847945) на користь позивача ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 (код РНОКПП НОМЕР_1 ):
- 3 028, 00 грн. (три тисячі двадцять вісім грн. 00 коп.) – витрат по сплаті судового збору.

5. Стягнути з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю “БУЛАТ”, вул. Айвазовського, 15-К, м. Миколаїв, Миколаївська обл., 54052 (код ЄДРПОУ 13847945) на користь позивача ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 (код РНОКПП НОМЕР_2 ):
- 3 028, 00 грн. (три тисячі двадцять вісім грн. 00 коп.) – витрат по сплаті судового збору.

6. Накази видати позивачам після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст. 253, 254, 256-259 ГПК України.
Повне рішення складено 14.09.2026

Суддя Е.М. Олейняш