Дата документу 16.09.2026 
Справа № 334/8944/26
Провадження № 1-кп/334/729/26
В И Р О К 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И  
16 вересня 2026 року м. Запоріжжя

Дніпровський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 12026087050000244 від 12.08.2026 року за звинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який має середню освіту, офіційно не працевлаштованого, має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який не є адвокатом чи депутатом, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
-у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченогост.390-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Постановою Дніпровського районного суду м. Запоріжжя від 13.11.2024 у справі №334/8607/24, провадження №3/334/3569/24 ОСОБА_3 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень.
Крім того, з адміністративним стягненням, на підставі ст. 39-1 КУпАП вищевказаною постановою ОСОБА_3 , як особу, яка вчинила домашнє насильство, направлено на проходження програми для кривдників, передбаченої Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».
Із вказаним рішенням суду, умовами та кримінальною відповідальністю за ст. 390-1 КК України за умисне ухилення від проходження програми для кривдників ОСОБА_3 27.03.2026 належним чином ознайомлений спеціалістом управління по роботі з молоддю та сім`єю Департаменту спорту, сім`ї та молоді Запорізької міської ради.
27.03.2026 ОСОБА_3 особисто отримав повідомлення від Департаменту спорту, сім`ї та молоді Запорізької міської ради про направлення особи, яка вчинила домашнє насильство на проходження програми для кривдників, що засвідчено його особистим підписом та повідомлено про необхідність з`явитись 28.03.2026 о 17:00 год. до ФОП « ОСОБА_5 » за адресою: АДРЕСА_3 .
В подальшому, 28.03.2026 ОСОБА_3 прибув за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, 180А та розпочав проходження «Програми для кривдників».
Проте, після 28.03.2026, достовірно знаючи про обов`язок з`являтись до ФОП « ОСОБА_5 » для проходження програми для кривдників, передбаченої Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», будучи неодноразово повідомленим про необхідність з`явитись, маючи реальну можливість дотримуватись обов`язків, покладених на нього судом, та ознайомленим із умовами та кримінальною відповідальністю за ст. 390-1 КК України, жодного разу не з`явився до ФОП « ОСОБА_5 » для проходження програми для кривдників. 
Своїми діями, які полягли в умисному ухиленні від проходження програми для кривдників, яка передбачена Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», завідомо ігнорував виконання постанови Дніпровського районного суду м. Запоріжжя від 13.11.2024 у справі №334/8607/24, провадження №3/334/3569/24, яка є обов`язковою для виконання, тим самим підірвав авторитет органів правосуддя України у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямований на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.
Відповідно обвинувального акту прокурор заявив клопотання в порядку ст.302 КПК України про розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.
До обвинувального акту прокурором додано письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_3 від 10.09.2026 року, яка складена у присутності захисника ОСОБА_6 , в якій ОСОБА_3 зазначає, що він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст.390-1 КК України; згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами; йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини; згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному проваджені без проведення судового розгляду в судовому засіданні. У вказаній заяві захисником ОСОБА_6 підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості ОСОБА_3 , його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту за його відсутності.
Суд, розглянувши обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 в спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, в межах встановлених органом досудового розслідування обставин відповідно ч.2 ст.381 КПК України, так як обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, вважає вину ОСОБА_3 доведеною, і кваліфікує його дії за ст.390-1 КК України – як умисне ухилення від проходження програми для кривдників особою, щодо якої такі заходи застосовані судом .
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно ч.4 ст.107 КПК України не здійснювалось.
Згідно ч.2 ст.381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.
Згідно ч.2 ст.382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Так, ОСОБА_3 обвинувачується за ст.390-1 КК України, що кваліфікується за ознаками: умисне ухилення від проходження програми для кривдників особою, щодо якої такі заходи застосовані судом.
Санкцією ст.390-1 КК України передбачено покарання у виді пробаційного нагляду на строк до двох років або обмеження волі на той самий строк.
З наведеного вбачається, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , є кримінальним проступком відповідно ст.12 КК України.
Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали в їх сукупності, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту в спрощеному провадженні підтверджено факт скоєння ОСОБА_3 кримінального проступку, передбаченого ст.390-1 КК України, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ст.390-1 КК України, як умисне ухилення від проходження програми для кривдників особою, щодо якої такі заходи застосовані судом, вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого кримінального проступку повністю доведена та підтверджується встановленими органом досудового розслідування обставинами, а обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.
Також, згідно ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню, крім того, під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують та обтяжують, відповідно до положень статей 66, 67 КК України.
Тому, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно ст.65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому, згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання відповідно ст.67 КК України, судом не встановлено. 
Таким чином, з урахуванням наявності обставини, що пом`якшує покарання та відсутності обставин, які його обтяжують, ступеня тяжкості вчиненого проступку, враховуючи визнання вини та особу обвинуваченого, а також те, що ОСОБА_3 за матеріалами провадження раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання, має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не є інвалідом, на обліку у лікарів нарколога або психіатра не перебуває, тому суд, керуючись ст.ст. 50, 65-67 КК України, вважає за можливе призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання в межах санкції статті, за якою кваліфіковані його дії, у виді обмеження волі, зі звільненням від його відбування з випробуванням та покладенням обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Процесуальні витрати по справі відсутні.
Питання про речові докази вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався, підстав для його обрання до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 370, 371, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.390-1 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 (один) рік, та покладенням обов`язків, передбачених п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України. а саме:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирати.
Речові докази: DVD-R з відеозаписами проведених слідчих дій, - залишити в матеріалах кримінального провадження.
Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.
Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.
Відповідно ч.1 ст.394 КПК України вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст.382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя:         ОСОБА_1