Справа № 585/2225/26 
Номер провадження 1-кп/585/381/26 

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2026 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області у складі:
головуючої судді - ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
сторін по справі:
прокурора – ОСОБА_3 ,
обвинуваченого – ОСОБА_4 ,
захисника – ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Ромни Сумської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні за № 12026200470000322 від 14 травня 2026 року за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вовківці, Роменського району Сумської області, українця, громадянина України, не працюючого, з середньою освітою, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, раніше не судимого,

встановив:

Відповідно до постанови судді Роменського міськрайонного суду Сумської області ОСОБА_1 від 19.02.2026 у справі № 585/579/26 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 40800 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 років. Постанова набрала законної сили 03.03.2026, постанову суду ОСОБА_4 отримав поштою.
Будучи позбавленим права керування на 5 років, ОСОБА_4 , 09.04.2026 керував транспортним засобом, факт зафіксовано працівниками поліції та складено адміністративний протокол за ч. 5 ст. 126 КУпАП України, відповідно до постанови судді Роменського міськрайонного суду Сумської області ОСОБА_1 від 16.04.2026 у справі № 585/1486/26 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 40800 грн. з позбавленням права керування на 7 років.
Проте, ОСОБА_4 , діючи умисно, достовірно знаючи про наявність указаних постанов суду, з метою невиконання рішень суду щодо позбавлення права керування транспортними засобами, маючи реальну можливість їх виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя в Україні, у порушення ч. 5 ст. 124 та п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України, ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», відповідно до яких судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими для виконання, ігноруючи вимоги суду та усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи з прямим умислом, вчинив дії, спрямовані на невиконання судових рішень, що набрали законної сили.
Так, ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправність своїх умисних дій, прямо спрямованих на невиконання судового рішення, розуміючи настання негативних наслідків від своїх протиправних дій та бажаючи таких наслідків, вчинив активні дії, які становлять протидію реалізації вимог, що містяться в постанові судді Роменського міськрайонного суду Сумської області ОСОБА_1 від 19.02.2026 у справі № 585/579/26, а саме здійснив керування транспортним засобом. Факт керування транспортним засобом зафіксований працівниками поліції 22.04.2026, за вказаним фактом складено адміністративний протокол за ч. 5 ст. 126 КУпАП. Відповідно до постанови судді Роменського міськрайонного суду Сумської області ОСОБА_1 від 08.05.2026 у справі № 585/1688/26 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 40800 грн з позбавленням права керування на 10 років.
Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, визнав повністю, за викладених в обвинувальному акті обставин, додатково зазначив, що має хворого батька після інсульту в зв`язку з чим керував транспортним засобом.
За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст.349 КПК України, провів судовий розгляд даного провадження, в частині обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України, щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч.3 ст.349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
При цьому суд з`ясував правильність розуміння учасниками судового процесу змісту цих обставин, з`ясував чи немає сумнівів в добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Отже, суд дійшов переконання про доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України та кваліфікує його дії за ч.1 ст. 382 КК України, як умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, відповідно до вимог ст.ст.50, 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого останнім кримінального правопорушення, яке у відповідності до положень частин другої та п`ятої статті 12 КК України класифікується як нетяжкий злочин (ч.1 ст.382 КК України), особу винного, його вік, сімейний стан, та стан здоров`я, а також обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставин, щоб пом`якшували покарання згідно з ч.1 ст.66 КК України, судом не встановлено.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , у відповідності до вимог ст.67 КК України, судом не встановлено.
Як встановлено судом ОСОБА_4 ніде не працює, за місцем проживання характеризується позитивно, за медичною допомогою до лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не звертався, на даний час має відстрочку від проходження військової служби до 01.08.2026 року за п.4 ч.3 ст. 23 (загинув брат), раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.
З огляду на викладене, та приймаючи до уваги, що покарання має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у межах санкції статті ч.1 ст.382 КК України у виді позбавлення волі строком на один рік, оскільки саме таке покарання буде необхідне і достатнє для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Запобіжний захід не застосовувався, підстави для його обрання до набрання вироком законної сили відсутні.
Цивільний позов не заявлявся.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися. Речові докази відсутні.
На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 349, 369, 370, 374 КПК України, ст. ст. 50, 65, 66, 67, 382 КК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, та призначити йому за даним кримінальним правопорушенням покарання у виді позбавлення волі строком на один рік. 
Початок строку відбування покарання обчислювати з дня приведення вироку до виконання.
До набуття вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не обирати.
Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Роменський міськрайонний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, в той же строк, з моменту вручення йому копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО  МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ | ОСОБА_1