Справа № 950/2118/26
Номер провадження 2/950/1164/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2026 року Лебединський районний суд Сумської області

в складі: головуючого судді - Стеценка В. А., 
за участю секретаря – Радковської О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лебедині справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності;

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з даним позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що 03.07.2020 року між ними був укладений договір купівлі - продажу 1/3 частини двокімнатної квартири під АДРЕСА_1 , загальною площею 41,7 кв.м., житловою – 28,8 кв.м.
Того ж дня позивачка передала відповідачу грошові кошти в сумі 30 000 грн., а останній – зобов`язався нотаріально посвідчити укладений договір до 31.12.2020 року.
Однак відповідач від свого обов`язку щодо оформлення в нотаріальній формі договору купівлі – продажу майна ухилився, тому позивачка звернулася до суду і просила визнати за нею право власності на вищевказане нерухоме майно.
В судове засідання позивачка не з`явилася, в наданій суду заяві підтримала позовні вимоги, просила розглянути справу за її відсутності.
Відповідач в судове засідання також не з`явився, в наданій суду письмовій заяві позовні вимоги визнав в повному обсязі, просив розглянути справу за його відсутності.
Беручи до уваги те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
З паспортів, довідок (а.с. 4-7), досліджених в судовому засіданні вбачається, що позивачкою є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована по АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , а відповідачем є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований по АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .
З свідоцтва, технічного паспорту, довідок (а.с. 8-13, 17), досліджених в судовому засіданні вбачається, що ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на праві власності належить по 1/3 частині двокімнатної квартири за номером АДРЕСА_1 загальною площею 41,7м^2, житловою площею 28,8м^2.
З договору, акту (а.с. 14-15), досліджених в судовому засіданні вбачається, що 03.07.2020 року між сторонами був укладений договір купівлі - продажу 1/3 частини двокімнатної квартири під АДРЕСА_1 , загальною площею 41,7 кв.м., житловою – 28,8 кв.м., згідно якого позивачка передала відповідачу грошові кошти в сумі 30 000 грн., а останній – зобов`язався нотаріально посвідчити укладений договір до 31.12.2020 року.
З інформаційного листа (а.с. 16), дослідженого в судовому засіданні вбачається, що управлінням «ЦНАП» виконавчого комітету Лебединської міської ради було відмовлено позивачці у проведенні державної реєстрації права власності за нею на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу, укладеного у простій письмовій формі.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява обґрунтована, між сторонами мають місце цивільні правовідносини і позов підлягає до задоволення, оскільки в судовому засіданні було встановлено, що 03.07.2020 року між сторонами був укладений договір купівлі - продажу 1/3 частини двокімнатної квартири під АДРЕСА_1 , загальною площею 41,7 кв.м., житловою – 28,8 кв.м., згідно якого позивачка передала відповідачу грошові кошти в сумі 30 000 грн., а останній – зобов`язався нотаріально посвідчити укладений договір до 31.12.2020 року.
Однак відповідач від свого обов`язку щодо оформлення в нотаріальній формі договору купівлі – продажу майна ухилився і договору укладено не було.
Вказані обставини стверджуються матеріалами справи і не були оспорені в судовому засіданні.
Згідно з вимогами ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджуються письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.
Згідно вимог ст.ст. 316, 317, 325, 328, 1216, 1222 – 1223, 1268 ЦК України, громадяни України можуть бути суб`єктами права власності на підставах, не заборонених законом і мають право звернутися до суду з позовом про визнання права власності, а спадкоємці мають право прийняти спадщину.
Суд бере до уваги, що згідно вимог ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюються на засадах змагальності сторін і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень та вважає, що позивачкою було доведено, що відповідач не виконав своїх зобов`язань за договором купівлі-продажу нерухомого майна, а позивачка виконала свої обов`язки за цим договором належним чином.
Крім того, суд враховує, що відповідач визнав позовні вимоги, що укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна та право власності продавця на це майно підтверджується письмовими доказами і тому вважає необхідним задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Керуючись ст. ст. 2-5, 12, 76-80, 258-259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 182, 220, 328, 392 ЦК України;
В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності задовільнити.
Визнати за ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності на придбану на підставі Договору купівлі-продажу частини квартири від 03 липня 2020р. у ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) 1/3 (одну третю) частину двокімнатної квартири за номером АДРЕСА_1 загальною площею 41,7м^2, житловою площею 28,8м^2.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня його проголошення.

Суддя         Володимир СТЕЦЕНКО