Справа № 953/9111/26
н/п 2-о/953/146/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

10 липня 2026 року м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді – Дяченка О.М.,
секретаря судового засідання – Засєєвої С.О.,
заявника – ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові у порядку окремого провадження цивільну справу за заявою  ОСОБА_1 , заінтересована особа Перший відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1  звернулась до суду із заявою про встановлення факту смерті матері заявниці ОСОБА_2 на тимчасово окупованій території, заінтересована особа Перший відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції
На обґрунтування доводів заяви заявниця посилається на те, що не має можливості отримати свідоцтво про смерть своєї матері  ОСОБА_2 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України у місті Торез Донецької області.
У судовому засіданні заявниця підтримала заяву, просили її задовольнити.
Заінтересована особа Перший відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції у судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце судового засідання повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомила, правом надання пояснень не скористалася, заяв про відкладення розгляду справи не надходило. 
Заінтересована особа має наявний зареєстрований Електронний кабінет ЄСІТС. В матеріалах справи містяться докази належного повідомлення третьої особи, зокрема, довідки про доставку електронного документу до її електронного кабінету.
Відповідно до п. 2 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки до електронного кабінету особи.
Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається (ч. 1 ст. 44 ЦПК України).
Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини своєї неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, зокрема з підстав неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання, та першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.
Беручи до уваги ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, та те, що третя особа обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надав, суд вважає за доцільне розглядати справу за відсутності заінтересованої особа.

Фактичні обставини справи, встановлені судом
Згідно копії паспорта серії НОМЕР_1 виданого Торезьким МВ УМВС України в Донецькій, дата видачі 26.12.2000 р., ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження зазначено: с. Таловий, Красносулинського району, Ростовської області, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .
ІНФОРМАЦІЯ_2 у ОСОБА_3 та ОСОБА_2 народилась донька - ОСОБА_4 , місце народження: УССР, Донецька область, м. Торез, про що складено відповідний актовий запис №510 від 29.05.1985, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 29.05.1985 виданого відділом РАГСа виконкому м. Торез, Донецької області.
08.11.2019 року між  ОСОБА_5 та  ОСОБА_1  було укладено шлюб, після шлюбу ОСОБА_4  взяла прізвище  ОСОБА_6 , про, що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області складено відповідний актовий запис №937 від 08.11.2019, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 від 08.11.2019 року виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області.
ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 в місті м. Торез, Донецька Народна Республіка, Російська Федерація, згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 04.09.2024 року, місце видачі свідоцтва.

Норми права та мотиви суду
24.02.2022 Україна зазнала чергового акту збройної агресії з боку Російської Федерації. Відбулося широкомасштабне вторгнення в Україну збройних сил Росії, що триває і досі.
Згідно з ч. 3, ч.4 ст. 49 ЦК України, державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ (далі ВССУ) у листі «Про окремі питання застосування Закону України від 04 лютого 2016р. №990-V-III «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України щодо встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території»», при розгляді заяв, прийняття судом до уваги документів, виданих органами та установами (лікарняними закладами), які знаходяться на окупованій території, ВССУ зазначив, що відповідно до ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 року № 1207-VII, будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.
Згідно з ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.
Статтею 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» встановлено, що державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання.
Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.
Згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.
Згідно частини 2 ст. 317 ЦПК України справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.
Відповідно до наказів Міністерства юстиції України № 246/7 від 25 листопада 2014 року та №935/5 від 17 червня 2014 року всі органи та підрозділи, які підпорядковані Міністерству юстиції України, повинні були переміститися з тимчасово непідлеглих територій в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі та перереєструватись, тому всі акти та документи, видані органами не переміщеними в населені пункти, на територіях яких органи державної влади України здійснюють свої повноваження в повному обсязі та не перереєструвались з 01 грудня 2014 року, вважаються недійсними.
Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду за результатами розгляду листа Віце-прем`єр-міністру України - Міністру з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України ід 07 квітня 2021 року № 22/4-1801-21 відповідно до ст. 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», з метою забезпечення апеляційних та місцевих судів методичною інформацією з питань правозастосування було надано роз`яснення щодо особливостей розгляду судами справ про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, згідно з якими, положення цивільного процесуального закону не вимагають від осіб, які звертаються із заявою до суду про встановлення відповідного факту, подання до суду письмової відмови органу реєстрації актів цивільного стану у здійсненні реєстрації таких фактів. Звернуто увагу, що згідно з ч. 2 ст. 319 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.
Як встановлено, в судовому засіданні ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 в місті м. Торез, Донецька Народна Республіка, Російська Федерація, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 від 04.09.2024 року, місце видачі свідоцтва.
З огляду на зазначене, а також те, що місто Торез, Донецької області є тимчасово окупованою починаючи з червня 2014 перебуває під тимчасовою окупацією РФ, свідоцтво про смерть, видане міським відділом РАЦС Торезского міського управління юстиції Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки, серії НОМЕР_4 , відповідно до положень Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», є недійсними і не створює правових наслідків, але підтверджує факт смерті на території, яка знаходиться в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувала в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), що позбавляє заявницю здійснити державну реєстрацію смерті матері – ОСОБА_2 .
Крім цього, на підтвердження даного факту заявницею надано лікарське свідоцтво про смерть №44 від 04.09.2024 та довідку про причини про смерті, з яких вбачається, що причиною смерті  ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 є хронічна ішемія мозгу.
Таким чином, в межах розгляду даної справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 у місті Торез, Донецької області, померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Відповідно до висновків ЄСПЛ у справах проти Туреччини («Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії («Mozer v. The Republic of Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.
Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.
Відповідно до постанови Верховної Ради України «Про перейменування окремих населених пунктів та районів на тимчасово окупованих територіях Донецької та Луганської областей» від 12.05.2016 № 1351-VIII, у Донецькій області перейменовано населені пункти та райони, зокрема й  місто Торез на місто Чистякове.
Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також ключове значення, яке має встановлення факту смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , для подальшої реєстрації цього факту в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання свідоцтва про смерть, суд, як виняток, приймає до уваги надані заявником документи, а саме свідоцтво про смерть та оцінює їх в сукупності з копіями інших документів та приходить до обґрунтованого висновку, що заявлені вимоги слід задовольнити та встановити факт смерті громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце смерті – місто Чистякове (Торез), Донецька область, Україна, що надасть можливість заявниці отримати видане державним органом України свідоцтво про смерть.
Відповідно до вимог п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.
Керуючись ст. ст. 19, 315, 317, 430 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , - задовольнити.
Встановити факт смерті громадянки України  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце народження: с. Таловий, Красносулинського району, Ростовської області, дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце смерті: Чистякове (Торез), Донецька область, Україна.
Рішення суду підлягає негайному виконанню, оскарження рішення не зупиняє його виконання.
Рішення підлягає негайному виконанню.
Рішення суду може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Оскарження рішення не зупиняє його виконання.
З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: https://reyestr.court.gov.ua/.
Реквізити учасників справи:
Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_2 .
Заінтересована особа: Перший відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції, код ЄДРПОУ 23320813, адреса: 61058, м. Харків, вул. Сумська, буд. 61.
Повне судове рішення складено 10.07.2026.

Суддя      О.М. Дяченко