Справа № 638/14792/26
Провадження № 3/638/3082/26
ПОСТАНОВА
Іменем України
14 вересня 2026 року        м. Харків
Суддя Шевченківського районного суду міста Харкова Смирнов В.А, 
за участю секретаря судового засідання Євженко О.Ю.
захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - адвоката Мамай А.С.
розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , військова частина НОМЕР_2 , сержант, командир гармати, місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , 
за ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),
ВСТАНОВИВ:
18.06.2026 року близько 20 год. 48 хв. на території тимчасового розташування військової частини, АДРЕСА_2 був виявлений сержант ОСОБА_1 офіцером ТВК м. Ізюм ОСОБА_2 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме стійкий запах алкоголю, порушення координації рухів в умовах особливого періоду.
В подальшому ОСОБА_1 було доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_3 . У результаті проведеного огляду на стан алкогольного сп`яніння встановлено: алкогольне сп`яніння (1,09 проміле), акт огляду № 373 від 18.06.2026, тест № 411 від 18.06.2026, 21:23.
Зазначені дії вчинені в умовах воєнного стану в Україні. За що передбачена відповідальність за ч.3 ст. 172-20 КУпАП.
14.09.2026 від захисника ОСОБА_1 – адвоката Мамая Артура Сергійовича надійшло клопотання про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП. 
В обґрунтування клопотання зазначає, що матеріалами справи не доведено належними, допустимими та достатніми доказами факту перебування ОСОБА_1 18.06.2026 близько 20:48 на території військової частини у стані алкогольного сп`яніння. Звертає увагу, що у протоколі про військове адміністративне правопорушення не зазначено назви чи номера військової частини, на території якої нібито було виявлено ОСОБА_1 , а зазначена у протоколі адреса, за твердженням сторони захисту, належить Ізюмській дитячо-юнацькій спортивній школі. Інших доказів перебування особи саме на території військової частини матеріали справи не містять. Крім того, сторона захисту посилається на відсутність відеозапису проведення огляду та виявлення правопорушення, а також пояснень свідків, у зв`язку з чим вважає, що сам протокол про адміністративне правопорушення не може бути достатнім доказом факту вчинення правопорушення. Наявні у справі акт огляду, результат тестування та військовий квиток, на думку захисту, можуть підтверджувати окремі обставини, однак не доводять самої події правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП. Також представник заперечує доказове значення письмової заяви ОСОБА_1 від 18.06.2026, зазначаючи, що останній її не складав і не диктував, а заява була підготовлена уповноваженою особою без належного роз`яснення її змісту та наслідків підписання. Захист наголошує, що навіть визнання особою вини саме по собі не звільняє орган, який склав адміністративні матеріали, від обов`язку довести всі елементи складу правопорушення належними доказами. Окремо представник посилається на порушення порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння. Зазначає, що результат огляду за допомогою приладу Alcotest Drager 6820 — 1,09 проміле ОСОБА_1 не визнав, а тому відповідно до вимог ст. 266-1 КУпАП та Порядку, затвердженого наказом МОУ № 32 від 12.01.2024, він мав бути направлений для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. За твердженням сторони захисту, такий огляд проведений не був, оскільки уповноважена посадова особа відмовила у доставленні ОСОБА_1 до медичного закладу через брак часу. За сукупністю наведеного сторона захисту вважає, що факт перебування ОСОБА_1 на території військової частини у стані алкогольного сп`яніння, а також його вина у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, не доведені поза розумним сумнівом, а наявні сумніви відповідно до принципу презумпції невинуватості мають тлумачитися на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. У зв`язку з цим представник просить закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
Також захисник ОСОБА_1 - адвокат Мамай А.С. 11.09.2026 подав клопотання про повернення матеріалів справи про адміністративне правопорушення для належного оформлення, посилаючись на наявність істотних суперечностей між документами, долученими до матеріалів справи, які, на його думку, не можуть бути усунуті судом самостійно. В обґрунтування клопотання представник зазначає, що відповідно до протоколу про військове адміністративне правопорушення серії ДНХІ №3921 від 18.06.2026 ОСОБА_1 було виявлено з ознаками алкогольного сп`яніння, після чого проведено його огляд. На підтвердження стану алкогольного сп`яніння до матеріалів справи долучено письмовий результат тесту №411 від 18.06.2026, відповідно до якого огляд проведено за допомогою приладу Alcotest Drager 6820 № ARSM 0094, та акт №373 від 18.06.2026. Водночас в акті №373 зазначено, що огляд ОСОБА_1 проводився із застосуванням іншого приладу - Alcotest Drager 6820 № ARSM 0093. При цьому письмових результатів тестування за допомогою приладу № ARSM 0093 до матеріалів справи не долучено. У зв`язку із цим, на думку сторони захисту, неможливо достовірно встановити, який саме технічний засіб фактично застосовувався під час огляду ОСОБА_1 та який із наявних документів стосується проведеного щодо нього огляду. Крім того, представник звертає увагу на суперечності щодо ознак алкогольного сп`яніння. Так, у протоколі серії ДНХІ №3921 зазначено дві ознаки - стійкий запах алкоголю та порушення координації рухів, тоді як в акті №373, крім запаху алкоголю та порушення координації рухів, додатково зазначено поведінку, що не відповідає обстановці. Перевірити фактичну наявність відповідних ознак, за доводами захисту, неможливо через відсутність у матеріалах справи відеозапису події та проведення огляду. Представник посилається на практику ЄСПЛ та зазначає, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення не вправі самостійно усувати недоліки сформульованого обвинувачення, редагувати фабулу правопорушення або самостійно відшукувати докази на підтвердження винуватості особи, оскільки в такому випадку суд фактично перебрав би на себе функції сторони обвинувачення, що суперечить вимогам ст. 6 Конвенції. Таким чином, сторона захисту вважає, що встановлені розбіжності щодо номера спеціального технічного засобу, яким проводився огляд, документального підтвердження його результатів, а також зазначених у різних документах ознак алкогольного сп`яніння є такими, що перешкоджають належному розгляду справи та не можуть бути усунуті судом самостійно. Посилаючись також на п. 12 постанови Пленуму ВССУ №11 від 17.10.2014 та п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005, представник вважає можливим повернення неналежно оформлених матеріалів органу, який їх склав, для дооформлення. З огляду на викладене просить повернути протокол про військове адміністративне правопорушення серії ДНХІ №3921 від 18.06.2026 та інші матеріали справи щодо ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП до ІНФОРМАЦІЯ_3 для належного оформлення.
Захисник ОСОБА_1 - адвокат Мамай А.С. 11.09.2026 звернувся до суду з клопотанням про витребування від ІНФОРМАЦІЯ_3 відомостей щодо місця проживання та засобів зв`язку свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а також про їх виклик та допит у судовому засіданні як свідків. В обґрунтування клопотання зазначає, що відповідно до протоколу про військове адміністративне правопорушення серії ДНХІ № 3921 від 18.06.2026 саме ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зазначені як свідки вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП. Разом із тим будь-які письмові пояснення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до матеріалів справи не долучені, а протокол та інші матеріали справи не містять відомостей про їх місце проживання та засоби зв`язку, що унеможливлює їх безпосередній виклик до суду за наявними матеріалами. Посилаючись на положення ст. 251 КУпАП, представник зазначає, що доказами у справі можуть бути, зокрема, показання свідків, а тому для встановлення фактичних обставин події та перевірки доказів, покладених в основу обвинувачення, необхідний безпосередній допит осіб, які в протоколі зазначені як свідки правопорушення. Крім того, з посиланням на ст. 272 КУпАП сторона захисту вказує, що свідком може бути будь-яка особа, якій відомі обставини, що підлягають встановленню у справі. Враховуючи, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , за змістом протоколу, можуть володіти безпосередньою інформацією щодо обставин виявлення ОСОБА_1 , наявності у нього ознак алкогольного сп`яніння та інших обставин, викладених у протоколі, їх показання, на думку захисту, мають значення для повного та об`єктивного розгляду справи. У зв`язку з цим представник просить витребувати від ІНФОРМАЦІЯ_3 відомості про місце проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 і актуальні засоби зв`язку з ними, після чого викликати зазначених осіб у судове засідання та допитати як свідків.
Щодо клопотання про направлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення на дооформлення
Згідно ст. 7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Частиною 1 ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, зокрема такі питання: чи витребувано необхідні додаткові матеріали; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.
Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Вирішуючи клопотання адвоката Мамая А.С. про повернення матеріалів справи для дооформлення, суд керується постановою Пленуму Верховного суду України №14 від 23.12.2005 в якій зазначено, що визнається правильною практика тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст. 256 КУпАП відповідному правоохоронному органу для належного оформлення.
Враховуючи викладені обставини, суддя виходить з того, що матеріали справи про адміністративне правопорушення можуть бути повернуті для належного доопрацювання виключно, якщо вони складені без додержання вимог ст. 256 КУпАП та з недоліками, які б унеможливили розгляд протоколу як такого. В інших випадках недоліки протоколу можуть бути усунені під час судового розгляду або бути підставою для закриття провадження за ст. 247 КУпАП.
Обставини, на які посилається адвокат Мамай А.С. в своєму клопотанні не є обставинами, які унеможливлюють розгляд справи, а тому підстави для направлення справи на дооформлення відсутні, а відтак, вищезазначене клопотання є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.
Щодо клопотання про виклик свідків
Вирішуючи клопотання захисника про виклик та допит свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , суд виходить із наступного. 
Відповідно до ст. 272 КУпАП як свідок у справі про адміністративне правопорушення може бути викликана кожна особа, щодо якої є дані, що їй відомі обставини, які підлягають встановленню у справі. 
Разом із тим необхідність безпосереднього допиту відповідних осіб суд визначає з урахуванням обставин конкретної справи та всієї сукупності наявних доказів. 
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зазначені у протоколі серії ДНХІ №3921 як свідки, а їх дані засвідчені підписами. Крім того, зазначені особи вказані як свідки огляду в акті №373, який також містить їх підписи. 
Таким чином, участь зазначених осіб у фіксації відповідних обставин уже відображена в письмових матеріалах справи, а відсутність окремо складених письмових пояснень свідків сама по собі не зумовлює необхідності їх обов`язкового допиту судом. 
Суд також враховує необхідність своєчасного розгляду справи та дотримання строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст. 38 КУпАП. Інкриміноване ОСОБА_1 правопорушення мало місце 18.06.2026, а тому витребування на цьому етапі відомостей про місце проживання та засоби зв`язку свідків, їх подальший виклик та організація допиту об`єктивно призведуть до відкладення розгляду справи за межі встановленого законом строку. 
Зважаючи на наведене та враховуючи достатність наявних матеріалів для вирішення справи, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання про виклик та допит ОСОБА_3 і ОСОБА_4 . 
Відповідно до вимог ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, зокрема, питання чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.
ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, повідомлявся своєчасно та належним чином. В матеріалах міститься заява ОСОБА_1 , відповідно до якої він просить розглянути справу за його відсутності.
Захисник Мамай А.С. в судовому засідання підтримав подані клопотання, просив направити матеріали на дооформлення, у разі якщо суд прийде до висновку про відмову у задоволення такого клопотання просив закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, викликавши свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , яких як вказує ОСОБА_1 при складенні протоколу про адміністративне правопорушення не було.
Згідно із ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом. 
Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
За приписами ст. 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. 
Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи суд зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до висновку про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП 
Адміністративна відповідальність за ч. 3 ст.172-20 КУпАП настає, зокрема, за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також, відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, - вчинені особою, в умовах особливого періоду.
Відповідно до п.п. 3, 4 ст.1, ч. 8 ст.4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. 
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 в Україні з 24.02.2022 введений воєнний стан строком на 30 діб, який надалі продовжувався указами Президента України та триває досі. 
Таким чином, на даний час в Україні діє особливий період.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.172-20 КУпАП доведена матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, а саме: 
1)відомостями зазначеними у Протоколі ДНХІ-3921 про військове адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-20 КУпАП від 18 червня 2026 року.
2)Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу № 373 від 18.06.2026.
3)Тестуванням на алкоголь до протоколу (тест №411) від 18.06.2026.
4)Заявою ОСОБА_1 .
Так, зі змісту протоколу про військове адміністративне правопорушення серії ДНХІ №3921 від 18.06.2026 вбачається, що ОСОБА_1 інкриміновано те, що 18.06.2026 року близько 20 год. 48 хв. на території тимчасового розташування військової частини, АДРЕСА_2 був виявлений сержант ОСОБА_1 офіцером ТВК м. Ізюм ОСОБА_2 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме стійкий запах алкоголю, порушення координації рухів в умовах особливого періоду.
З огляду на сформульовану у протоколі фабулу ОСОБА_1 фактично інкриміновано появу військовослужбовця на території військової частини у нетверезому стані, вчинену в умовах особливого періоду.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю досліджених судом доказів.
Так, протокол про військове адміністративне правопорушення серії ДНХІ №3921 від 18.06.2026 містить відомості про час, місце та обставини виявлення ОСОБА_1 , ознаки алкогольного сп`яніння, а також результати проведеного огляду - 1,09 проміле. У протоколі зазначено двох свідків - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , відомості про яких засвідчені їх підписами.
Статус ОСОБА_1 як військовослужбовця підтверджується відомостями протоколу, відповідно до якого останній проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_2 у військовому званні сержанта, а також долученою до матеріалів справи копією військового квитка серії НОМЕР_3 .
Факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння підтверджується, зокрема, результатом тесту №411 від 18.06.2026, проведеного о 21 год. 23 хв. за допомогою Alcotest Drager 6820, відповідно до якого результат тестування становив 1,09 проміле, а також актом №373 від 18.06.2026, в якому зафіксовано той самий результат огляду - 1,09 проміле.
Крім того, в акті №373 зазначено ознаки алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів та поведінку, що не відповідає обстановці. Огляд проведений у присутності ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , відомості про яких внесені до відповідної графи акта та засвідчені їх підписами.
Суд враховує також наявну в матеріалах справи заяву від 18.06.2026, підписану ОСОБА_1 , відповідно до якої останній зазначив про визнання своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, у повному обсязі.
Разом із тим суд не розглядає зазначену заяву як самостійний доказ винуватості ОСОБА_1 , а оцінює її в сукупності з іншими безпосередньо дослідженими доказами.
Щодо доводів сторони захисту про порушення встановленого порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння суд зазначає наступне.
Відповідно до Порядку направлення військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння та проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.01.2024 №32, огляд може проводитися уповноваженою посадовою особою із використанням спеціальних технічних засобів та тестів.
Пунктом 6 Порядку передбачено, що уповноважена посадова особа, яка проводить огляд, застосовує спеціальні технічні засоби відеозапису. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі неможливості застосування спеціальних технічних засобів відеозапису такий огляд проводиться у присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки особи, які перебувають у відносинах підлеглості з особою, стосовно якої проводиться огляд, або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.
Як вбачається з акта №373 від 18.06.2026, огляд ОСОБА_1 проведено у присутності двох свідків - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які зазначені у відповідній графі акта та поставили в ньому свої підписи.
За таких обставин сама по собі відсутність у матеріалах справи відеозапису проведення огляду не є достатньою підставою для висновку про недотримання встановленого порядку огляду, оскільки матеріалами справи підтверджено його проведення за участю двох свідків.
Суд також відхиляє доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не погодився з результатом огляду 1,09 проміле, наполягав на проведенні огляду в закладі охорони здоров`я, однак уповноважена особа відмовила у його доставленні до такого закладу.
Пунктами 7, 8 Порядку №32 передбачено, що у разі встановлення факту перебування у стані сп`яніння результати огляду зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Військовослужбовець, який відмовився від проведення огляду уповноваженою посадовою особою або не висловив згоди з його результатами, направляється для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.
Разом із тим матеріали справи не містять будь-яких об`єктивних даних про те, що безпосередньо після проведення огляду ОСОБА_1 висловив незгоду з отриманим результатом або вимагав проведення огляду в закладі охорони здоров`я.
Навпаки, протокол про військове адміністративне правопорушення, результат тестування та акт №373 містять підпис ОСОБА_1 , при цьому будь-яких зауважень щодо незгоди з результатом 1,09 проміле у зазначених документах не зафіксовано. Того ж дня ОСОБА_1 підписано заяву про визнання вини у повному обсязі.
Таким чином, твердження про незгоду ОСОБА_1 з результатами огляду не знаходять підтвердження у матеріалах справи, а тому підстав вважати, що виник обов`язок направлення останнього для проведення огляду до закладу охорони здоров`я, судом не встановлено.
Оцінюючи доводи захисника щодо розбіжності у заводському номері технічного засобу, суд встановив, що у письмовому результаті тесту №411 зазначено Alcotest Drager 6820 №ARSM 0094, тоді як в акті №373 - Alcotest Drager 6820 №ARSM 0093. 
Разом із тим письмовий результат тесту №411 містить відомості, які дозволяють ідентифікувати особу, щодо якої проведено тестування, дату проведення тесту та його результат. Зокрема, тест проведено 18.06.2026 щодо ОСОБА_1 , а його результат становить 1,09 проміле. 
Саме тест №411 від 18.06.2026 та результат 1,09 проміле зазначені у протоколі серії ДНХІ №3921. Акт №373 також складено 18.06.2026 щодо ОСОБА_1 та в ньому зафіксовано ідентичний результат - 1,09 проміле.
Отже, номер тесту, дата його проведення, особа, щодо якої проведено огляд, та отриманий результат узгоджуються між собою і з відомостями протоколу. 
За таких обставин суд розцінює зазначення в акті №373 номера технічного засобу ARSM 0093 замість ARSM 0094 як технічну помилку при оформленні акта, яка з урахуванням сукупності інших взаємоузгоджених відомостей не спростовує факту проведення огляду саме ОСОБА_1 та отримання результату 1,09 проміле.
Щодо доводів сторони захисту про те, що адреса, зазначена у протоколі як місце події, належить Ізюмській дитячо-юнацькій спортивній школі, суд зазначає наступне.
У протоколі серії ДНХІ №3921 місцем виявлення ОСОБА_1 безпосередньо визначено територію тимчасового розташування військової частини за адресою: АДРЕСА_2 .
Сам по собі факт розташування чи реєстрації за вказаною адресою іншої юридичної особи не виключає фактичного тимчасового використання відповідної території або розташованих на ній приміщень військовим підрозділом та не спростовує відомостей, безпосередньо зафіксованих у протоколі.
При цьому суд не встановлює, що за зазначеною адресою постійно знаходиться військова частина НОМЕР_2 , оскільки таких відомостей матеріали справи не містять. Водночас для оцінки сформульованого обвинувачення істотним є зазначення у протоколі фактичного характеру місця події як території тимчасового розташування військової частини.
За вказаних обставин, суд приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.172-20 КУпАП, а тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності.
При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Обставин, що пом`якшують відповідальність та обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення судом не встановлено.
Відповідно до статті 23 КУпАП адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.
Враховуючи вищевикладене, на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, яке передбачене санкцією ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Однак, відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, між іншим, військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.
ОСОБА_1 є військовослужбовцем, що підтверджується військовим квитком серії НОМЕР_3 .
Таким чином, ОСОБА_1 підлягає звільненню від сплати судового збору.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 33, 40-1, 172-20, 247, 283, 284КУпАП, суддя,-
УХВАЛИВ:
У задоволені клопотання захисника ОСОБА_1 – адвоката Мамая Артура Сергійовича про повернення матеріалів для належного оформлення – відмовити.
У задоволені клопотання захисника ОСОБА_1 – адвоката Мамая Артура Сергійовича про виклик свідків – відмовити.
У задоволені клопотання захисника ОСОБА_1 – адвоката Мамая Артура Сергійовича про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення – відмовити.
Накласти на  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , військова частина НОМЕР_2 , сержант, командир гармати, місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень. 00 коп.
Відповідно до частини першої статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений особою, яка притягується до адміністративної відповідальності не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому Постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Роз`яснити особі, яка притягується до адміністративної відповідальності що у випадку несплати накладеного на нього штрафу у передбачений законом строк, до нього можуть бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку статті 308 КУпАП, тобто примусового виконання постанови суду.
Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду у десятиденний строк з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Харкова.
Постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку її оскарження.

Суддя В.А. Смирнов