УХВАЛА

09 вересня 2026 року 
м. Київ

справа № 990/401/26
адміністративне провадження № П/990/401/26

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Гончарової І.А., перевіривши позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України (03110, м. Київ, вул. Генерала Шаповала, буд. 9) про визнання протиправними та скасування рішень в частині, зобов`язання вчинити дії,
УСТАНОВИВ:
31 серпня 2026 року до Верховного Суду як суду першої інстанції надійшла позовна заява ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2 ), ОСОБА_3 (далі - ОСОБА_3 ), ОСОБА_4 (далі - ОСОБА_4 ), ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ), ОСОБА_5 (далі - ОСОБА_5 ) до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України (далі - ВККС України, відповідач, Комісія) про визнання протиправними та скасування рішень в частині, зобов`язання вчинити дії.
Ухвалою Верховного Суду від 07 вересня 2026 року роз`єднано позовні вимоги у справі № 990/351/26 (№ П/990/351/26) за позовною заявою ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 до ВККС України про визнання протиправними та скасування рішень в частині, зобов`язання вчинити дії, виділивши в самостійні провадження позовні вимоги, зокрема за позовом ОСОБА_1 до ВККС України про визнання протиправними та скасування рішень відповідача від 29 липня 2026 року № 100/зп-26 в частині затвердження кодованих результатів позивача (код учасника - НОМЕР_1), від 05 серпня 2026 року № 105/зп-26 в частині затвердження декодованих результатів позивача (код учасника - НОМЕР_1) та зобов`язання Комісії поновити участь ОСОБА_1 (код учасника - НОМЕР_1) у доборі на посаду судді місцевого суду, оголошеному рішенням ВККС України від 11 грудня 2024 року № 366/зп-24, з четвертого етапу кваліфікаційного іспиту (виконання практичного завдання зі спеціалізації відповідного суду), а також на підставі підпункту 5.5.1 пункту 5.5 розділу 5 Положення про порядок складання кваліфікаційного іспиту та методику оцінювання кандидатів, затвердженого рішенням ВККС України від 19 червня 2024 року № 185/зп-24, прийняття рішення про затвердження складу екзаменаційної комісії для повторної перевірки практичного завдання зі спеціалізації місцевого загального суду, виконаного ОСОБА_1 (код учасника - НОМЕР_1, дата виконання 30 жовтня 2025 року), без участі осіб, які здійснювали первинне оцінювання цієї роботи, та за результатами перевірки вказаного практичного завдання прийняття рішення в порядку пункту 6.1 розділу 6 зазначеного Положення, присвоївши такій новий єдиний унікальний номер та номер провадження.
Вирішуючи питання щодо відкриття провадження за вказаною позовною заявою, Суд виходить з такого.
Позовна заява подана з додержанням вимог статей 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України та підлягає розгляду судом в порядку адміністративного судочинства. Підстав для повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження в адміністративній справі немає.
Справа підсудна Верховному Суду як суду першої інстанції відповідно до частини четвертої статті 22 Кодексу адміністративного судочинства України.
Позивач просить розглянути справу за правилами загального позовного провадження. 
З цього приводу слід зазначити про таке.
За змістом частини четвертої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України виключно за правилами загального позовного провадження розглядаються справи у спорах: 1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом; 2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності; 4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує: для юридичних осіб - п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; для фізичних осіб та фізичних осіб - підприємців - вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 5) щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років»; 6) щодо оскарження індивідуальних актів Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Міністерства фінансів України, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, рішень Кабінету Міністрів України, визначених частиною першою статті 266-1 цього Кодексу.
Статтею 257 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. 
За правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи, які підлягають розгляду за правилами загального позовного провадження у виключному порядку (частина четверта статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України), а також через складність та інші обставини (частина третя статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України).
Частиною другою статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.
Суд звертає увагу на те, що він не відносить цю справу до справ незначної складності, у той же час, враховуючи предмет та підстави позову, обставини, які підлягають встановленню у цій справі та обставини цієї справи, Суд вказує на відсутність підстав для розгляду цієї справи в загальному провадженні.
Суд наголошує на тому, що тільки те, що ця справа не є справою незначної складності ще не визначає процедури її розгляду (тобто за правилами загального позовного провадження). Зважаючи на положення частини четвертої статті 12, частини четвертої статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України, прямої заборони розглядати цю справу у порядку спрощеного провадження немає. 
За відсутності у процесуальному законі вказівки (прямої чи опосередкованої) на необхідність розгляду справи (з огляду на її категорію) тільки за правилами загального позовного провадження, суду дозволено розглядати цю справу за правилами спрощеного позовного провадження (відповідно до частини другої статті 257 Кодексу адміністративного судочинства).
Згідно з частиною п`ятою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
З урахуванням положень частини другої статті 266 та частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України Суд дійшов висновку про необхідність розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Керуючись статтями 49, 80, 160, 161, 167, 171, 241, 248, 256, 262, 266 Кодексу адміністративного судочинства України,
ПОСТАНОВИВ:
Відкрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про визнання протиправними та скасування рішень в частині, зобов`язання вчинити дії.
Справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження колегією суддів у складі п`яти суддів.
Призначити справу до розгляду в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, яке відбудеться 16 листопада 2026 року о 12 год. 00 хв. у приміщенні суду за адресою: м. Київ, вул. Князів Острозьких, 8, к. 5.
Встановити відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на позовну заяву, а також доказів, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, і документів, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів позивачу.
У разі неможливості надати витребувані докази у встановлений Судом строк письмово повідомити Суд про причини неможливості їх подання.
Встановити позивачу триденний строк з дня отримання відзиву на позовну заяву для подання до суду відповіді на відзив та документів, що підтверджують надіслання (надання) відповіді на відзив і доданих до нього доказів відповідачу.
Встановити відповідачу триденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання до суду заперечень проти відповіді на відзив і документів, що підтверджують надіслання (надання) заперечень і доданих до нього доказів позивачу.
Повідомити сторони, що відзив на позовну заяву (відзив), відповідь на відзив та заперечення повинні відповідати вимогам частин другої - четвертої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України.
Повідомити сторони, що письмові докази, які подаються до суду, повинні бути оформлені відповідно до вимог статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, зокрема вони подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, а якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. 
Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством, зокрема учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.
Повідомити сторони, що інформацію у справі, яка розглядається, учасники справи можуть отримати за адресою на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: supreme.court.gov.ua.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

...........................

І.А. Гончарова,
Суддя Верховного Суду