Справа № 449/1152/26 

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"11" серпня 2026 р. Перемишлянський районний суд Львівської області в складі:
головуючого: судді Борняк Р.О.,
секретаря: Вовк О.С.,
за участю:
заявниці: ОСОБА_1 ,
представника заявниці: адвоката Гайової Г.Б.,
заінтересованої особи: ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 до заінтересованої особи: ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису,- 
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою, в якій просить видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , на строк 6 (шість) місяців. Свої вимоги аргументує тим, що вона проживаю в с.Унів Львівського району Львівської області разом з малолітніми доньками : ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та донькою ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_2 , в будинку, який належить їй на праві приватної власності. До 27 липня 2026 року у даному будинку проживав її чоловік ОСОБА_2 щодо якого після складення адмінпротоколу за ст. 173-2 ч.1 КУпАП України винесено тимчасовий заборонювальний припис зі всіма видами припису терміном на 10 діб. Окрім цього нею подано до суду позовну заяву про розірвання шлюбу. Починаючи з 2025 року життя з ОСОБА_2 в одному будинку стало нестерпним, оскільки останній влаштовує сварки, ображає її нецензурними словами в присутності малолітніх дітей, наносить побої, не поважає її як дружину, принижує її гідність, як жінки, належним чином не забезпечує сім`ю матеріально, але при цьому контролює її життя та доходи. Зі сторони чоловіка впродовж 2025-2026 років є постійне психологічне насильство по відношенню до неї, які виражаються у грубій нецензурній лайці, погрозах у фізичній розправі та нанесенню тілесних ушкоджень.
ОСОБА_1 та її адвокат Гайова Г.Б. у судовому засіданні просили видати обмежувальний припис відносно ОСОБА_2 з мотивів викладених у заяві.
ОСОБА_2 в судовому засіданні проти задоволення заяви про видачу обмежувального припису заперечив, пояснив, що дійсно у них із дружиною на даний час виникають конфлікт, причина даних конфліктів є будинок у с. Унів Львівського району Львівської області, який він особисто збудував, зауважив, що він є хорошим батьком для своїх малолітніх дітей.
ОСОБА_2 подав до суду відзив на заяву, згідно якого він просив відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про спростування інформації про захист ділової інформації, посилаючись що він здійснює належний доглдя за дітьми, вказує на відсутність завдання фізичної шкоди ОСОБА_1 та відсутності правових підстав для задоволення.
Вислухавши доводи сторін, розглянувши заяву, проаналізувавши обставини та матеріали справи, суд приходить до висновку, що про її задоволення, виходячи з наступного.
Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду для захисту своїх прав.
За змістом ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
Статтею 13 ЦПК України визначено, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Згідно ч.1 ст.350-5 ЦПК України - справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису.
Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Судом встановлено, що згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності та договору дарування житлового будинку, встановлено, що ОСОБА_1 належить на праві приватної власності житловий будинок в АДРЕСА_1 .
Відповіддю ВП №2 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області, встановлено, що протокол за фактом вчинення домашнього насильства щодо ОСОБА_1 – чоловіком ОСОБА_2 направлено до Перемишлянського районного суду Львівської області для вирішення притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, крім цього винесено ТЗПсК із всіма заходами примусу терміном на 10 діб, щодо ОСОБА_2 .
Ухвалою Перемишлянського районного суду Львівської області від 29.07.2026 року, позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу призначити судове засідання на 01 вересня 2026 року.
Характеристикою виконавчого комітету Перемишлянської міської ради від 10.08.2026 року, встановлено, що ОСОБА_2 за місцем проживання характеризується як позитивний житель, шкідливих звичок немає, зі сторони виконкому скарг і зауважень немає.
Пенсійним посвідченням № НОМЕР_1 , стверджено, що ОСОБА_5 є інвалідом ІІІ групи.
Згідно п.3, 6, 7, 8 ч.1 ст.1 Закону Про запобігання та протидію домашньому насильству домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Враховуючи положення Закону України Про запобігання та протидію домашньому насильству , обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.
Частиною 2 ст. 3 Закону України Про запобігання та протидію домашньому насильству визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти).
Частинами 2, 3, 4 ст. 26 Закону України Про запобігання та протидію домашньому насильству визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього відповідних обов`язків.
Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи).
Враховуючи усі надані заявником докази, з огляду на встановлені судом обставини, суд, приходить до висновку, що наявні обґрунтовані ризики вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства щодо ОСОБА_1 , зважаючи, що ОСОБА_2 не заперечує факту конфліктів із ОСОБА_1 , проте вказує лише на факт, що будинок в с.Унів Львівського району Львівської області, побудовано ним особисто, проте суд пояснив ОСОБА_2 , що дана справа не стосується поділу спільного майна подружжя і не є предметом розгляду, тому суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та необхідність видачі обмежувального припису відносно заінтересованої особи шляхом встановлення заходів тимчасового обмеження прав кривдника та покладення на нього обов`язків, зокрема, встановлених п. 1 ч. 2 ст. 26 Закону України Про запобігання та протидію домашньому насильству .
В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 259, 294, 350-1 - 350-8 ЦПК України, Законом України Про запобіганню та протидію домашньому насильству , суд,
ВИРІШИВ:
Заяву ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису - задоволити.
Видати обмежувальний припис обмежувальний припис строком на 6 (шість) місяців, яким вжити такі заходи тимчасового обмеження прав ОСОБА_2 та покладення на нього обов`язків:
- перебувати в місці проживання (перебування), ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ;
- наближатися на 50 м до місця проживання (перебування), інших місць частого відвідування (магазини), місця роботи ( АДРЕСА_2 ) ОСОБА_1 ;
- повне обмеження будь-якого спілкування з ОСОБА_1 .
Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання (ч.4 ст. 350-6 ЦПК України).
Рішення може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
Суддя | Р. О. Борняк