П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 560/20425/25 
Головуючий у 1-й інстанції: Блонський В.К. 
Суддя-доповідач: Моніч Б.С. 
15 липня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Моніча Б.С. 
суддів: Білої Л.М.  Гонтарука В. М. 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 07 квітня 2026 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної установи "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України" про визнання протиправним та скасування рішення, 
В С Т А Н О В И В :
І. ІСТОРІЯ СПРАВИ, КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ
ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Державної установи "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України", в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» Центр оцінювання функціонального стану особи номер ЦО 16047 від 28 травня 2025 року про скасування ОСОБА_1 ІІ групи інвалідності.
В обґрунтування позову позивач зазначив, що йому у 2019 році було вперше встановлено II групу інвалідності, а у 2024 році повторно підтверджено інвалідність на строк до 01.10.2027. У 2025 році Державна установа «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності МОЗ України» за результатами перевірки скасувала встановлену інвалідність. Позивач вважає таке рішення протиправним, оскільки перевірка була проведена без належних правових підстав (лише на підставі листа СБУ, який не є процесуальним рішенням), з порушенням встановленої процедури та без забезпечення його права на участь у розгляді справи. Крім того, позивача належним чином не повідомили про дату та час засідання, що позбавило його можливості надати пояснення та додаткові докази. Також позивач вказує на суперечності та нелогічність у самому рішенні відповідача щодо строків і підстав скасування інвалідності. 

ІІ. ЗМІСТ РІШЕНННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 07.04.2026 у задоволенні позову відмовлено.

ІІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
Позивачу 19.06.2019 року Хмельницькою обласною медико-соціальною експертною комісією вперше встановлено II групу інвалідності внаслідок загального захворювання строком до 01.07.2022, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК від 19.06.2019 року.
09.09.2024 року Хмельницькою обласною медико-соціальною експертною комісією позивачу повторно встановлено II групу інвалідності внаслідок загального захворювання строком з 01.07.2022 по 01.10.2027, що підтверджується довідкою МСЕК відповідної форми та змісту.
Листом Хмельницької обласної прокуратури від 21.04.2025 №07-290 позивача повідомлено про необхідність з`явитися до Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності МОЗ України» до 26.05.2025 для проходження повторного обстеження.
Позивач у період з 20.05.2025 по 23.05.2025 перебував у Державній установі «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності МОЗ України» на стаціонарному обстеженні, що підтверджується довідкою №419 від 23.05.2025 та випискою з медичної карти стаціонарного хворого №2385 від 23.05.2025.
28.05.2025 експертною командою з оцінювання повсякденного функціонування особи складено рішення №ЦО-16047, згідно з яким позивача не визнано особою з інвалідністю з 20.05.2025.
16.07.2025 до органів Пенсійного фонду України надійшов витяг з рішення експертної команди від 28.05.2025 №ЦО-16047.
Згідно з наданою Пенсійним фондом України інформацією, на підставі зазначеного рішення з 20.05.2025 позивачу припинено виплату пенсії по інвалідності.
Позивач, вважаючи, що прийняте 28.05.2025 Державною установою «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» Центр оцінювання функціонального стану особи рішення про скасування позивачу ІІ групи інвалідності є протиправним, звернувся з цим позовом до суду.

IV. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ
Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що чинне нормативне регулювання не передбачає обов`язкового виклику або обов`язкової участі особи у процедурі перевірки обґрунтованості рішення, якщо не приймається окреме рішення про повторне оцінювання.
Постанова слідчого ДБР від 31.01.2025 року у межах кримінального провадження № 62024000000000923, на яку посилається відповідач, має характер процесуального акта (рішення), прийнятого в межах кримінального провадження, та є обов`язковим для здійснення відповідачем відповідних дій з перевірки обґрунтованості прийняття рішення медико-соціальними експертними комісіями про встановлення груп інвалідності, зокрема, позивачу.
Суд дійшов висновку, що перевірка обґрунтованості рішення, прийнятого медико-соціальною експертною комісією відносно позивача проведено відповідно до вищезазначених нормативно-правових актів, так як наявні підстави такої перевірки, з дотриманням процедури проведення. Така перевірка відповідає меті Рішення Ради національної безпеки і оборони України від 22.10.2024 «Щодо протидії корупційним та іншим правопорушенням під час встановлення інвалідності посадовим особам державних органів».

V. ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, неповне з`ясування обставин справи, оскаржив його в апеляційному порядку з вимогою скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким позов задовольнити.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначив, що перевірка обґрунтованості рішення МСЕК та повторне оцінювання правомірності встановлення групи інвалідності мали здійснюватися з урахуванням чинного на відповідний час нормативного регулювання. Згідно рішення ДУ «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України від 28.05.2025 мене визнано особою без інвалідності з 20.05.2025, тобто з дня поступлення на стаціонарне обстеження. Фактично, без результатів мого обстеження було прийнято рішення про скасування групи інвалідності, наданої позивачу 09.09.2024. Перевірка обґрунтованості рішень, прийнятих медико-соціальними експертними комісіями, здійснюється експертними командами за особистою участю особи, рішення щодо якої підлягає перевірці, або її представника. Позивач не був повідомлений про необхідність проведення повторного оцінювання у спосіб, визначений п. 51 Порядку, тобто шляхом направлення мені рекомендованого листа з повідомленням про вручення на адресу задекларованого/зареєстрованого місця проживання із зазначенням дати, коли останньому необхідно прибути для проведення обстеження та необхідних досліджень, а таке дослідження було проведено без участі позивача за відсутності належного повідомлення, що є порушенням Порядку. Наданий суду відповідачем лист від 27.12.2024 №492/03-19 про необхідність прибуття на обстеження з 06 по 17.01.2025 не направлявся і позивач його не отримував у зазначений вище спосіб. Окрім того, судом безпідставно враховано, що підставою для ініціювання перевірки обґрунтованості рішення №3701 від 09.09.2024 є постанова слідчого ДБР від 31.01.2025 у межах кримінального провадження №62024000000000923. Перевірка рішення Хмельницької обласної МСЕК від 09.09.2024 щодо розивача здійснена без законних на те підстав, що залишилось поза увагою суду першої інстанції.
У встановлений судом строк відповідач відзиву на апеляційну скаргу не подав.

VI. ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
Апеляційний суд, перевіривши доводи апеляційної скарги, виходячи з меж апеляційного перегляду, визначених ст. 308 КАС України, а також надаючи оцінку правильності застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права у спірних правовідносинах, виходить з наступного.
Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Спеціальним законом, який визначає основи соціальної захищеності інвалідів в Україні і гарантує рівні з усіма іншими громадянами можливості для участі в економічній, політичній і соціальній сферах життя суспільства, створення необхідних умов, які дають можливість інвалідам вести повноцінний спосіб життя згідно з індивідуальними здібностями і інтересами, є Закон України від 21.03.1991 № 875-ХІІ "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" (далі - Закон № 875-ХІІ).
Відповідно до частин 1-2 статті 2 Закону № 875-ХІІ особою з інвалідністю є особа зі стійким розладом функцій організму, що при взаємодії із зовнішнім середовищем може призводити до обмеження її життєдіяльності, внаслідок чого держава зобов`язана створити умови для реалізації нею прав нарівні з іншими громадянами та забезпечити її соціальний захист. Дискримінація за ознакою інвалідності забороняється.
Згідно з статтею 3 Закону № 875-ХІІ інвалідність визначається шляхом експертного обстеження органами медико-соціальної експертизи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я.
Відповідно до частини 2 статті 6 Закону № 875-ХІІ громадянин має право оскаржувати рішення органів медико-соціальної експертизи про визнання чи невизнання його особою з інвалідністю в адміністративному порядку відповідно до Закону України "Про адміністративну процедуру" та/або в судовому порядку.
Основні засади створення правових, соціально-економічних, організаційних умов для усунення або компенсації наслідків, спричинених стійким порушенням здоров`я організму, функціонування системи підтримання особами з інвалідністю фізичного, психічного, соціального благополуччя, сприяння їм у досягненні соціальної та матеріальної незалежності визначає Закон України від 06.10.2015 № 2961-IV "Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні" (далі - Закон № 2961-IV).
За визначенням, наведеним в абзацах 4, 8 частини 1 статті 1 Закону № 2961-IV інвалідність - міра втрати здоров`я у зв`язку із захворюванням, травмою (її наслідками) або вродженими вадами, що при взаємодії із зовнішнім середовищем може призводити до обмеження життєдіяльності особи, внаслідок чого держава зобов`язана створити умови для реалізації нею прав нарівні з іншими громадянами та забезпечити її соціальний захист.
Медико-соціальна експертиза встановлення ступеня стійкого обмеження життєдіяльності, групи інвалідності, причини і часу їх настання, а також доопрацювання та затвердження індивідуальної програми реабілітації особи з інвалідністю (дитини з інвалідністю) в рамках стратегії компенсації на основі індивідуального реабілітаційного плану (за наявності) та комплексного реабілітаційного обстеження особи з обмеженням життєдіяльності.
Інвалідність повнолітній особі встановлюється за результатами оцінювання повсякденного функціонування особи, проведеного експертною командою з оцінювання повсякденного функціонування особи у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (частина 1 статті 3 Закону № 875-ХІІ).
Відповідно до частини 3 статті 7 Закону № 2961-IV медико-соціальну експертизу проводять медико-соціальні експертні комісії першого, другого та інших рівнів відповідно до розподілу, визначеного Кабінетом Міністрів України.
Процедура проведення медико-соціальної експертизи хворим, що досягли повноліття, потерпілим від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, особам з інвалідністю з метою виявлення ступеня обмеження життєдіяльності, причини, часу настання, групи інвалідності, а також компенсаторно-адаптаційних можливостей особи, реалізація яких сприяє медичній, психолого-педагогічній, професійній, трудовій, фізкультурно-спортивній, фізичній, соціальній та психологічній реабілітації до 01.01.2025 визначалася Положенням про медико-соціальну експертизу та Положенням про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 № 1317 (далі по тексту - Положення).
Згідно з пунктом 3 Положення № 1317 медико-соціальна експертиза проводиться особам, що звертаються для встановлення інвалідності, за направленням лікувально-профілактичного закладу охорони здоров`я після проведення діагностичних, лікувальних і реабілітаційних заходів за наявності відомостей, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності. Медико-соціальну експертизу проводять медико-соціальні експертні комісії (далі - комісії), з яких утворюються в установленому порядку центри (бюро), що належать до закладів охорони здоров`я при Міністерстві охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, управліннях охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій відповідно до пункту 4 Положення № 1317.
Відповідно до пункту 17 Положення № 1317 медико-соціальна експертиза проводиться після повного медичного обстеження, проведення необхідних досліджень, оцінювання соціальних потреб особи з інвалідністю, визначення клініко-функціонального діагнозу, професійного, трудового прогнозу, одержання результатів відповідного лікування, реабілітації за наявності даних, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності.
У пункті 19 Положення № 1317 закріплено, що комісія проводить засідання у повному складі і колегіально приймає рішення. Відомості щодо результатів експертного огляду і прийнятих рішень вносяться до акта огляду та протоколу засідання комісії, що підписуються головою комісії та її членами і засвідчуються печаткою.
Комісія під час встановлення інвалідності керується Інструкцією про встановлення груп інвалідності, затвердженою МОЗ за погодженням з Мінсоцполітики та Радою Федерації незалежних профспілок України (пункт 20 Положення № 1317).
Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 05.09.2011 № 561 затверджена Інструкція про встановлення груп інвалідності (далі - Інструкція № 561), яка була чинна на дату прийняття рішення про встановлення позивачу інвалідності 2 групи.
Згідно з пунктом 1.4 Інструкції № 561 визначено, що медико-соціальна експертиза проводиться після повного медичного обстеження, здійснення необхідних досліджень, оцінювання соціальних потреб інваліда, визначення клініко-функціонального діагнозу, професійного, трудового прогнозу, одержання результатів відповідного лікування, реабілітації за наявності даних, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності.
При огляді у МСЕК проводяться: вивчення документів, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлене захворюваннями, наслідками травм або вродженими вадами, які спричиняють обмеження нормальної життєдіяльності особи; опитування хворого; об`єктивне обстеження та оцінка стану всіх систем організму, необхідних лабораторних, функціональних та інших методів дослідження усіма членами комісії, що передбачено пунктом 1.10 Інструкції № 561.
Аналіз наведених норм свідчить про те, що рішення МСЕК приймається після повного медичного обстеження особи і проведення досліджень лікувально-профілактичним закладом охорони здоров`я, на підставі медичних документів та за результатами об`єктивного обстеження особи членами комісії.
При цьому, суд не може здійснювати власну оцінку наявності підстав прийняття певного висновку МСЕК, оскільки суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері та не мають спеціалізованих знань, отже, оцінка висновку МСЕК виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права.
Суд вправі перевірити законність висновку МСЕК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку на підставі приписів Інструкції про встановлення груп інвалідності, Положення про медико-соціальну експертизу та Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності.
Вищенаведене кореспондується з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 17.03.2020 у справі № 240/7133/19, від 25.09.2018 у справі № 804/800/16та від 26.09.2018 у справі № 817/820/16.
Рішенням від 22.10.2024 "Щодо протидії корупційним та іншим правопорушенням під час встановлення інвалідності посадовим особам державних органів", введеним в дію Указом Президента України від 22.10.2024 №732/2024, Рада національної безпеки і оборони України визначила необхідність утворення Міністерством охорони здоров`я України разом з Державним бюро розслідування, Службою безпеки України, Національною поліцією України, обласними, Київською міською військовими адміністраціями робочих груп із перевірки рішень медико-соціальних експертних комісій щодо встановлення інвалідності посадовим особам відповідних державних органів та проведення у тримісячний строк перевірки обґрунтованості рішень медико-соціальних експертних комісій щодо встановлення інвалідності посадовим особам державних органів, у разі виявлення фактів необґрунтованого прийняття таких рішень - ініціювання їх перегляду в установленому порядку та інформування за наявності підстав правоохоронних органів, а також інших уповноважених органів для вжиття ними відповідних заходів реагування.
Наказом від 26.10.2024 №1809 "Про покладання прав та обов`язків Центральної медико-соціальної експертної комісії МОЗ" Міністерство охорони здоров`я України надало права та обов`язки Центральної медико-соціальної експертної комісії МОЗ державній установі "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України" з дати підписання цього наказу та затвердив Положення про Центральну медико-соціальну експертну комісію МОЗ.
Згідно з пунктом 11 Положення про Центральну медико-соціальну експертну комісію МОЗ, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 26.10.2024 №1809, комісія, зокрема: проводить перевірку обґрунтованості рішень, прийнятих обласними, центральними міськими, міськими, міжрайонними, районними медико-соціальними експертними комісіями і в разі потреби скасовує їх.
Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування медико-соціальної експертизи та впровадження оцінювання повсякденного функціонування особи" від 19.12.2024 №4170-IX (далі - Закон № 4170-IX), який набрав чинності з 31.12.2024, внесені зміни до законів України щодо процедури і повноважень суб`єктів владних повноважень щодо встановлення особам інвалідності.
Зокрема, відповідно до статті 3 Закону №875-XII в редакції Закону №4170-IX інвалідність повнолітній особі встановлюється за результатами оцінювання повсякденного функціонування особи, проведеного експертною командою з оцінювання повсякденного функціонування особи у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Згідно з абзацом першим пункту 1 Розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №4170-IX цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, та вводиться в дію з 01.01.2025 (окрім деяких пунктів).
Відповідно до пункту 3 Розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №4170-IX повноваження, права і обов`язки медико-соціальних експертних комісій щодо проведення медико-соціальної експертизи, а також повноваження, права і обов`язки Центральної медико-соціальної експертної комісії Міністерства охорони здоров`я України припиняються 31.12.2024. З моменту припинення повноважень, прав і обов`язків медико-соціальних експертних комісій щодо проведення медико-соціальної експертизи розгляд направлень на медико-соціальні експертні комісії, що не завершений до моменту припинення повноважень, прав і обов`язків медико-соціальних експертних комісій, припиняється зазначеними комісіями; розгляд зазначених направлень здійснюється експертними командами з оцінювання повсякденного функціонування особи відповідно до цього Закону та Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого Кабінетом Міністрів України.
15.11.2024 Кабінет Міністрів України прийняв постанову №1338 "Деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи" (далі - Постанова №1338), якою затверджені Положення про експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи; Порядок проведення оцінювання повсякденного функціонування особи; критерії направлення на проведення оцінювання повсякденного функціонування особи; Порядок функціонування електронної системи щодо оцінювання повсякденного функціонування особи.
За змістом пункту 3 Постанови №1338 повноваження, права і обов`язки медико-соціальних експертних комісій щодо проведення медико-соціальної експертизи, а також повноваження, права і обов`язки Центральної медико-соціальної експертної комісії Міністерства охорони здоров`я припиняються 31.12.2024. З моменту припинення повноважень, прав і обов`язків медико-соціальних експертних комісій щодо проведення медико-соціальної експертизи перевірка обґрунтованості рішень медико-соціальних експертних комісій, прийнятих до моменту припинення їх повноважень, прав і обов`язків, проводиться Центром оцінювання функціонального стану особи в порядку, встановленому для перевірки обґрунтованості рішень експертних команд відповідно до Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого цією постановою.
Документи, рішення, прийняті медико-соціальними експертними комісіями, документи, видані на підставі цих рішень, є чинними, прирівнюються до рішень експертних команд, документів, виданих на підставі рішень експертних команд (у тому числі витягів з рішень), та продовжують бути підставами для оформлення або продовження надання особам з інвалідністю статусів, пільг, пенсій, допомог, компенсацій, надбавок, інших соціальних гарантій тощо, у тому числі для цілей, визначених у Законах України "Про військовий обов`язок та військову службу" та "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", на весь строк дії довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією до проведення планового оцінювання повсякденного функціонування особи експертними командами.
Отже, з 01.01.2025 перевірка обґрунтованості рішень медико-соціальних експертних комісій, прийнятих до моменту припинення їх повноважень, проводиться Центром оцінювання функціонального стану особи в порядку, встановленому для перевірки обґрунтованості рішень експертних команд відповідно до Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого Постановою №1338 (далі – Порядок).
Згідно з пунктом 10 Порядку рішення про встановлення інвалідності, прийняті до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 15.11.2024 №1338 "Деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи", переглядаються Центром оцінювання функціонального стану особи з дотриманням вимог, встановлених цим Порядком.
Згідно з підпунктом 2 пункту 8 Положення Центр оцінювання функціонального стану особи проводить перевірку обґрунтованості рішень, прийнятих під час оцінювання та/або прийнятих медико-соціальними експертними комісіями на виконання ухвали слідчого судді або рішення, ухвали суду стосовно зазначеної в ухвалі слідчого судді або рішення, ухвалі суду особи, за запитом робочої групи із забезпечення моніторингу в сфері оцінювання, утвореної керівником обласної, Київської міської державної адміністрації (військової адміністрації), або за результатами моніторингу наявних в електронній системі щодо оцінювання повсякденного функціонування особи даних.
Якщо за результатами перевірки прийнято рішення про необхідність проведення повторного оцінювання особи, про це повідомляється особі, повторне оцінювання якої має бути проведено, на адресу її електронної пошти, а в разі відсутності електронної пошти - шляхом надсилання в паперовій формі протягом п`яти календарних днів засобами поштового зв`язку рекомендованого листа з повідомленням про вручення на адресу задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), а також відображається в електронній системі щодо оцінювання повсякденного функціонування особи для лікаря, який направив на оцінювання, по якому проводиться перевірка обґрунтованості рішення.
Оцінювання в такому випадку здійснюється на підставі медичних документів, сформованих за результатами повного медичного обстеження, та необхідних досліджень, проведених на базі державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» або Науково-дослідного інституту реабілітації осіб з інвалідністю навчально-наукового лікувального комплексу Вінницького національного медичного університету імені М.І. Пирогова.
Аналогічне положення зазначене у п. 51 Порядку, в якому встановлено, що Центр оцінювання функціонального стану особи проводить перевірку обґрунтованості рішень, прийнятих під час оцінювання та/або прийнятих медико-соціальними експертними комісіями: на виконання постанови слідчого, прокурора, ухвали слідчого судді стосовно особи, зазначеної у постанові слідчого, прокурора або ухвалі слідчого судді; за запитом робочої групи із забезпечення здійснення моніторингу у сфері оцінювання повсякденного функціонування особи, утвореної керівником обласної, Київської міської держадміністрації (військової адміністрації) (далі - робоча група з моніторингу); за результатами моніторингу оцінювання, здійснення якого забезпечується Центром оцінювання функціонального стану особи.
Згідно з абзацом 13 пункту 51 Порядку за результатами перевірки обґрунтованості рішень та оцінювання Центр оцінювання функціонального стану особи приймає рішення щодо скасування, підтвердження або формування нового рішення.
У разі відмови особи, зазначеної у постанові слідчого, прокурора або ухвалі слідчого судді, від повного медичного обстеження, проведення необхідних досліджень та/або неприбуття такої особи, крім випадків наявності виключних підстав, до державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» або Науково-дослідного інституту реабілітації осіб з інвалідністю навчально-наукового лікувального комплексу Вінницького національного медичного університету імені М.І. Пирогова приймається рішення про скасування попереднього рішення експертної команди або медико-соціальної експертної комісії.
Відповідно до п. 53 Порядку після проведення оцінювання, прийняття та підписання в електронній системі рішення експертної команди на адресу електронної пошти особи, яка проходила оцінювання, надсилається витяг із рішення, що формується в електронній системі у зв`язку з прийнятим рішенням, та рекомендації у зв`язку з прийнятим рішенням, які є частиною індивідуальної програми реабілітації особи з інвалідністю (у разі встановлення інвалідності). У разі відсутності електронної пошти зазначені документи надсилаються протягом п`яти календарних днів засобами поштового зв`язку рекомендованим листом із повідомленням про вручення на адресу задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування).
За змістом п. 47 Порядку №1338 повторне оцінювання осіб з інвалідністю з нестійкими, оборотними змінами та порушеннями функцій організму проводиться раз на один - три роки або в інший строк, визначений відповідно до критеріїв встановлення інвалідності, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 15 листопада 2024 № 1338.
Відповідно до пунктів 57 - 59 Порядку №1338 рішення експертних команд або медико-соціальних експертних комісій можуть бути оскаржені особами, стосовно яких їх прийнято, їх уповноваженими представниками в порядку адміністративного оскарження згідно з вимогами цього Порядку та/або в судовому порядку.
Скарга на рішення експертної команди або медико-соціальної експертної комісії подається скаржником (його уповноваженим представником): у паперовій формі до Центру оцінювання функціонального стану особи; в електронній формі через електронну систему шляхом звернення до лікаря, який направив (в разі наявності технічної можливості). Розгляд скарг здійснюється експертними командами Центру оцінювання функціонального стану особи.
Згідно з пунктом 1 Критеріїв визначення форми проведення оцінювання повсякденного функціонування особи (додаток 1 до Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи в редакції, що діяв на час винесення спірного рішення) встановлено, що експертна команда з оцінювання повсякденного функціонування особи проводить розгляд справ за такими формами: 1) очно, за участю особи або уповноваженого представника в закладі охорони здоров`я, в якому утворена експертна команда; 2) заочно, без особистої участі особи; 3) із використанням методів і засобів телемедицини; 4) за місцем перебування/лікування особи.
Експертна команда проводить розгляд справи заочно (без особистої участі особи або її уповноваженого представника) за умов, визначених нижче, за винятком випадків, коли особа повідомила про своє бажання бути присутньою на розгляді (п. 2 Критеріїв визначення форми проведення оцінювання повсякденного функціонування особи).
Таким чином, перевірка обґрунтованості рішень, прийнятих медико-соціальними експертними комісіями, здійснюється експертними командами за особистою участю особи, рішення щодо якої підлягає перевірці, або її представника. Заочно перевірка здійснюється лише у випадках, передбачених Критеріями, за винятком випадків, коли особа повідомила про своє бажання бути присутньою на розгляді.
Отже, експертна комісія повинна забезпечити право особи, рішення щодо якої підлягає перевірці, на участь у засіданні експертної комісії. Відомості щодо форми участі особи у засіданні під час перевірки обґрунтованості рішення МСЕК про встановлення інвалідності та спосіб участі кожної особи в розгляді обов`язково відображаються в протоколі засідання.
Аналіз зазначених норм підзаконних актів дає підстави для висновку, що по - перше, за наявності підстав для проведення повторного оцінювання Центр оцінювання функціонального стану особи зобов`язаний повідомити про це особу, повторне оцінювання якої має бути проведено, на адресу її електронної пошти, а в разі відсутності електронної пошти шляхом надсилання в паперовій формі протягом п`яти календарних днів засобами поштового зв`язку рекомендованого листа з повідомленням про вручення на адресу задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування). По-друге, оцінювання в такому разі проводиться на підставі медичних документів, сформованих за результатами повного медичного обстеження. По-третє, перевірка обґрунтованості рішень, прийнятих медико-соціальними експертними комісіями, здійснюється експертними командами за особистою участю особи, рішення щодо якої підлягає перевірці.
Як убачається з рішення Центру оцінювання функціонального стану особи № ЦО-16047 від 28.05.2025, експертна команда дійшла висновку про необґрунтованість встановлення позивачу ІІ групи інвалідності рішенням медико-соціальної експертної комісії від 09.09.2024, зазначивши, що стан дихальної, серцево-судинної та ендокринної систем в незначному ступені обмежують життєдіяльність ОСОБА_1 та не відповідають критеріям встановлення жодної групи інвалідності та не дають підстав визнати його особою з інвалідністю з 20.05.2025 року. 
Підставою для ініціювання перевірки рішення зазначено: постанова слідчого, прокурора, ухвала слідчого судді стосовно особи, зазначеної в постанові слідчого, прокурора або ухвалі слідчого судді, а реквізитами документів, на підставі яких ініційовано перевірку вказано лист СБУ за вх.№18/65616/01-24 від 04.11.2024.
Як встановлено з матеріалів справи, супровідним листом №3187-25/10-2-02-01-1348/25 від 31.01.2025 Державне бюро розслідувань надіслало відповідачу Постанову слідчого Головного слідчого управління ДБР від 31.01.2025 у кримінальному провадженні №62024000000000923 від 21.10.2024 про залучення у кримінальному провадженні спеціалістів ДУ «Український державний науково дослідний інститут медико соціальних проблем інвалідності міністерства охорони здоров`я України». Цією постановою слідчий визначив перелік питань, які підлягають дослідженню: чи обґрунтовано прийняті рішення обласної МСЕК про встановлення позивачу інвалідності.
Відтак, колегія суддів зазначає про наявність підстав для проведення відповідачем перевірки обґрунтованості рішення про встановлення позивачу інвалідності ІІ групи.
Разом з тим, колегія суддів наголошує, що сама по собі наявність постанови слідчого або іншої передбаченої законом підстави для перевірки обґрунтованості рішення МСЕК не є безумовною підставою для скасування раніше встановленої інвалідності. Така підстава лише ініціює відповідну процедуру, яка має бути проведена з дотриманням гарантій участі особи, належної фіксації форми розгляду, оцінки поданих особою заяв і доказів та наведення мотивів прийнятого рішення.
Також колегія суддів зауважує, що суд не здійснює самостійно оцінку підставності прийняття певного висновку МСЕК з медичних критеріїв, адже суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері. Водночас, суд вправі перевірити законність процедури прийняття висновків МСЕК на підставі Інструкції про встановлення груп інвалідності, Положення про медико-соціальну експертизу та Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності.
Як зазначалося вище, аналіз положень Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1338, свідчить про те, що за наявності підстав для проведення повторного оцінювання Центр оцінювання функціонального стану особи зобов`язаний забезпечити дотримання визначеної законом процедури, яка включає належне повідомлення особи про проведення такого оцінювання, забезпечення її права на участь у процедурі, проведення оцінювання на підставі медичних документів, сформованих за результатами повного медичного обстеження, та ухвалення належним чином мотивованого рішення.
Саме дотримання цієї процедури є необхідною умовою правомірності рішення експертної команди незалежно від наявності підстав для проведення самої перевірки.
Однак матеріали справи не підтверджують, що під час проведення перевірки обґрунтованості рішення МСЕК відповідачем було дотримано зазначені вимоги.
Так, відповідачем не надано належних і допустимих доказів того, що позивач був повідомлений про проведення повторного оцінювання у порядку, визначеному пунктом 51 Порядку №1338.
Матеріали справи не містять доказів направлення позивачу повідомлення засобами, прямо передбаченими Порядком №1338, а саме на адресу електронної пошти або рекомендованим листом із повідомленням про вручення за місцем його задекларованого чи зареєстрованого проживання із зазначенням дати, часу та місця проведення оцінювання.
Відсутність належного повідомлення фактично позбавила позивача можливості реалізувати гарантоване законом право брати участь у процедурі, яка безпосередньо стосувалася його прав та законних інтересів.
При цьому колегія суддів враховує положення статей 12 та 17 Закону України «Про адміністративну процедуру», відповідно до яких учасник адміністративного провадження має право бути поінформованим про його початок, ознайомитися з матеріалами справи, бути заслуханим адміністративним органом, надати пояснення, докази та заперечення до прийняття адміністративного акта, який може негативно вплинути на його права.
Наведені гарантії не мають декларативного характеру, а є складовою принципів належної адміністративної процедури та права особи на справедливий адміністративний розгляд.
У свою чергу, відповідач не довів, що позивач відмовився від участі у проведенні оцінювання або був належним чином повідомлений про можливість реалізувати свої процесуальні права.
Більше того, матеріали справи не містять доказів того, що спірне рішення прийнято на підставі медичних документів, сформованих за результатами повного медичного обстеження позивача, як цього вимагають положення Порядку №1338.
За таких обставин колегія суддів позбавлена можливості дійти висновку, що відповідачем було забезпечено повне, всебічне та об`єктивне дослідження обставин, необхідних для прийняття рішення про скасування раніше встановленої позивачу інвалідності.
Окремо колегія суддів звертає увагу на зміст самого рішення Центру оцінювання функціонального стану особи.
Так, рішення №ЦО-16047 містить лише загальне посилання на те, що наявні у позивача функціональні порушення не відповідають критеріям встановлення групи інвалідності, однак не містить належного мотивування, з якого можливо встановити, які саме медичні документи були досліджені експертною командою, які конкретні функціональні порушення оцінювалися, які критерії Порядку №1338 були застосовані та з яких підстав експертна команда дійшла висновку про необґрунтованість рішення МСЕК від 09.09.2024.
Таким чином, рішення не містить достатньої мотивації, яка б давала можливість перевірити правильність та послідовність висновків відповідача, що суперечить вимогам щодо обґрунтованості індивідуального акта суб`єкта владних повноважень.
Колегія суддів враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 18.03.2026 у справі №360/660/25, однак зазначає, що висновки, сформульовані у вказаній постанові, зроблені з урахуванням установлених судами фактичних обставин саме тієї справи.
Натомість у цій справі відповідачем не доведено належного дотримання процедури, встановленої Порядком №1338, не підтверджено належного повідомлення позивача, не надано доказів проведення оцінювання відповідно до вимог зазначеного Порядку та не наведено достатнього мотивування прийнятого рішення.
Отже, правова позиція Верховного Суду у справі №360/660/25 не спростовує висновків апеляційного суду у цій справі, оскільки відмінність установлених фактичних обставин не дає підстав для її механічного застосування.
За правилами частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України саме на відповідача покладено обов`язок доведення правомірності прийнятого ним рішення.
Проте належних, допустимих та достатніх доказів, які б підтверджували дотримання усіх вимог процедури перегляду рішення МСЕК та законність прийнятого рішення про скасування позивачу ІІ групи інвалідності, відповідач суду не надав.
З огляду на викладене колегія суддів доходить висновку, що оскаржуване рішення Центру оцінювання функціонального стану особи №ЦО-16047 від 28.05.2025 прийняте без дотримання встановленої законом процедури, без забезпечення процесуальних гарантій позивача та без належного обґрунтування мотивів скасування раніше встановленої інвалідності, що свідчить про його невідповідність критеріям законності, обґрунтованості, пропорційності та добросовісності, визначеним частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому є протиправним та підлягає скасуванню.

VII. ВИСНОВКИ СУДУ
Відповідно до пункту другого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
За змістом частини першої статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Оскільки судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи, судом неправильно застосовано норми матеріального права, оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню, а позов підлягає задоволенню.
Частиною 6 ст. 139 КАС України вказано, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
За приписами ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
За таких обставин на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає стягненню 2808,64 грн судового збору сплаченого згідно квитанції від 28.11.202 на суму 1211,20 грн та квитанції від 05.05.2026 на суму 1597,44 грн.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити .
Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 07 квітня 2026 року скасувати та ухвалити нову постанову.
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати рішення Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» Центр оцінювання функціонального стану особи номер ЦО 16047 від 28 травня 2025 року про скасування ОСОБА_1 ІІ групи інвалідності.
Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Державної установи "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України" 2808,64 грн (дві тисячі вісімсот вісім грн 64 коп) судових витрат понесених на сплату судового збору. 

Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає.  

Головуючий	 		Моніч Б.С.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Біла Л.М.    Гонтарук В. М.