КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 вересня 2026 року м. Кропивницький Справа № 340/6755/25

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Кармазиної Т.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Керівника Олександрійської окружної прокуратури Кіровоградської області в інтересах держави в особі Міністерства культури та стратегічних комунікацій України до Новопразької селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -
В С Т А Н О В И В:
Керівник Олександрійської окружної прокуратури Кіровоградської області в інтересах держави в особі Міністерства культури та стратегічних комунікацій України звернувся до суду з позовом, в якому просить:
- визнати протиправною бездіяльність Новопразької селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області щодо неутворення виконавчого органу Новопразької селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області спеціально уповноваженого органу охорони культурної спадщини населеного пункту, занесеного до Списку історичних населених місць України, відповідно до порядку та вимог, встановлених ч.3 ст.3 Закону України “Про охорону культурної спадщини”;
- зобов`язати Новопразьку селищну раду Олександрійського району Кіровоградської області утворити виконавчий орган Новопразької селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області спеціально уповноважений орган охорони культурної спадщини населеного пункту, занесеного до Списку історичних населених місць України, відповідно до порядку та вимог, встановлених ч.3 ст.3 Закону України “Про охорону культурної спадщини”.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.2001 № 878 селище міського типу Нова Прага включено до Списку історичних населених місць України. Положеннями статті 3 Закону України “Про охорону культурної спадщини” встановлено прямий обов`язок органу місцевого самоврядування населеного пункту, занесеного до зазначеного Списку, утворити спеціально уповноважений орган охорони культурної спадщини за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини. Прокурор зазначає, що відповідачем такий орган у структурі виконавчих органів не створено, відповідні погодження не ініційовано, що свідчить про протиправну бездіяльність селищної ради та створює загрозу неналежного захисту пам`яток і публічних інтересів держави у сфері збереження культурного надбання. Просить задовольнити позовні вимоги.
Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду Дегтярьової С.В. від 06.10.2025 року відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. (а.с.123)
Згідно розпорядження керівника апарату Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2025 року №357 “Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу справ та додаткових матеріалів справи” призначено проведення повторного автоматизованого розподілу справи №340/6755/25.
Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями адміністративну справу розподілено на суддю Кармазину Т.М.
Ухвалою судді від 09.01.2026 прийнято до свого провадження справу та вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного провадження, без виклику учасників справи (у письмовому провадженні) (а.с.131).
Відповідач правом на подачу відзиву не скористався. Проте надано пояснення, у 2025 році селищною радою розроблено проект рішення "Про створення Сектору культури Новопразької селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області", де пропонувалось визначити Сектор спеціально уповноваженим органом хорони культурної спадщини. Разом з тим, згідно з висновками та рекомендаціями постійних комісій Новопразької селищної ради даний проект рішення не був внесений на сесію селищної ради. (а.с.134-135)
Керівником Олександрійської окружної прокуратури надані додаткові пояснення. (а.с.142-143)
Дослідивши подані учасниками справи документи і матеріали, судом встановлені наступні обставини.
У відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 26.07.2001 №878 “Про затвердження Списку історичних населених місць України” до Списку історичних населених місць по Кіровоградській області, серед інших, включено с-ще Нова Прага (дата заснування або перша писемна згадка 1758 рік). (а.с.66)
Олександрійською окружною прокуратурою 10.09.2024 за №55-5605ВИХ-24 на адресу Новопразької селищної ради скеровано запит про надання інформації щодо створення селищною радою спеціально уповноваженого органу охорони культурної спадщини за погодженням з центральним органом в сфері охорони культурної спадщини населеного пункту, занесеного до Списку історичних населених місць України (а.с.70-72).
Листом Новопразької селищної ради №1309 від 27.09.2024 повідомлено, що з метою забезпечення належної реалізації державної політики у сфері охорони культурної спадщини і здійснення контролю за дотриманням вимог законодавства з охорони культурної спадщини Новопразькою селищною радою було направлено лист до Міністерства культури та стратегічних комунікацій України із проханням погодити утворення уповноваженого органу охорони культурної спадщини – комунального закладу “Новопразька публічна бібліотека” із покладенням на нього відповідних обов`язків та повноважень (а.с.73-74).
Олександрійською окружною прокуратурою 19.09.2024 за №55-5831ВИХ-24 на адресу Кіровоградської обласної військової адміністрації скеровано запит про надання інформації про те, чи надходили звернення, пропозиції від Новопразької селищної ради щодо створення спеціально уповноваженого органу охорони культурної спадщини в смт. Нова Прага, як населеному пункті занесеному до Списку історичних населених місць України (а.с.75-77).
Листом Кіровоградської обласної військової адміністрації №01-29/1027/0.4 від 25.09.2024 повідомлено Олександрійську окружну прокуратуру про те, що звернень щодо створення спеціально уповноваженого органу охорони культурної спадщини в смт. Нова Прага від Новопразької селищної ради не надходило (а.с.78).
Олександрійська окружна прокуратура листом від 19.09.2024 р. №55-5832ВИХ-24 звернулася до Міністерства культури та інформаційної політики України за інформацією щодо надходження на адресу міністерства звернень (пропозицій) від Новопразької селищної ради щодо створення спеціально уповноваженого органу охорони культурної спадщини в смт. Нова Прага, як населеному пункті занесеному до Списку історичних населених місць України (а.с.79-81).
Листом Міністерство культури та стратегічних комунікацій України №06/13/10842-24 від 09.12.2024 повідомлено Олександрійську окружну прокуратуру, що листом від 26.09.2024 р. №1299 Новопразька селищна рада звернулась до МКСК щодо погодження утворення спеціально уповноваженого органу охорони культурної спадщини. За результатами розгляду якого, листом від 09.12.2024 р. №06/13/10837-24, МКСК надало роз`яснення та повідомило, що для прийняття відповідного рішення, передбаченого ч.3 ст.3 Закону, необхідно надати МКСК наступні документи: рішення органу місцевого самоврядування про утворення виконавчого органу селищної ради з охорони культурної спадщини та положення про відповідний орган (а.с.82-85).
Олександрійською окружною прокуратурою 16.05.2025 за №55-3096ВИХ-25 та 19.08.2025 за №55-5152ВИХ-25 на адресу Новопразької селищної ради скеровано запити про надання інформації щодо створення селищною радою спеціально уповноваженого органу охорони культурної спадщини за погодженням з центральним органом в сфері охорони культурної спадщини населеного пункту, занесеного до Списку історичних населених місць України (а.с.92-95, 97-100).
Листами Новопразької селищної ради №728 від 03.06.2025 та №1140 від 04.08.2025 повідомлено, що станом на 03.06.2025 р. виконавчий орган – орган охорони культурної спадщини, селищною радою не утворено. Проте розроблено відповідний проект рішення щодо утворення відповідного органу, який пропонується до розгляду на наступній черговій сесії Новопразької селищної ради. Окрім того, зазначено, що наразі фактично органом охорони пам`яток культурної спадщини на території Новопразької селищної територіальної громади є виконавчий комітет Новопразької селищної ради (а.с.96, 101).
На момент звернення до суду з цим позовом Новопразькою селищною радою не утворено виконавчого органу з охорони культурної спадщини та не вжито заходів щодо погодження питання утворення такого виконавчого органу у складі селищної ради з Міністерством культури та стратегічних комунікацій України.
Позивач, не погоджуючись із вищевказаною бездіяльністю, звернувся до суду із цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує таке.
Статтею 131-1 Конституції України на органи прокуратури покладається представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
Відповідно до частини третьої статті 53 КАС України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, вступає за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.
Спеціальним законом, яким визначені виключні випадки та порядок представництва прокурором інтересів держави в суді є Закон України “Про прокуратуру” від 14.12.2014 №1697-VII (далі Закон №1697-VII).
Відповідно до частин 3, 4 статті 23 Закону №1697-VII прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, визначених статтею 169 цього Кодексу.
Отже, виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї конституційної норми є поняття “інтерес держави”.
У Рішенні Конституційного Суду України від 8 квітня 1999 року № 3-рп/99 Конституційний Суд України, з`ясовуючи поняття “інтереси держави”, висловив міркування, що інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо (пункт 3 мотивувальної частини).
Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій.
Із врахуванням того, що “інтереси держави” є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах (пункт 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 8 квітня 1999 року № 3-рп/99).
Ці міркування Конституційний Суд України зробив у контексті офіційного тлумачення Арбітражного процесуального кодексу України, який уже втратив чинність. Однак, висловлене Судом розуміння поняття “інтереси держави” має самостійне значення і може застосовуватися для тлумачення цього ж поняття, вжитого у статті 23 Закону України “Про прокуратуру”.
Відтак, суд вважає, що “інтереси держави” охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація “інтересів держави”, особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно.
Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 806/1000/17, від 19 вересня 2019 року у справі № 815/724/15, від 17 жовтня 2019 року у справі № 569/4123/16-а.
Крім того, суд зазначає, що Європейський Суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово звертав увагу на участь прокурора в суді на боці однієї зі сторін як обставину, що може впливати на дотримання принципу рівності сторін. Оскільки прокурор або посадова особа з аналогічними функціями, пропонуючи задовольнити або відхилити … скаргу, стає противником або союзником сторін у справі, його участь може викликати в однієї зі сторін відчуття нерівності (рішення у справі “Ф.В. проти Франції” (F.W. v. France), заява №61517/00, пункт 27).
Водночас, ЄСПЛ уникає абстрактного підходу до розгляду питання про участь прокурора у цивільному провадженні. Розглядаючи кожен випадок окремо Суд вирішує наскільки участь прокурора у розгляді справи відповідала принципу рівноправності сторін.
У Рекомендаціях Парламентської Асамблеї Ради Європи від 27 травня 2003 року №1604 (2003) “Про роль прокуратури в демократичному суспільстві, заснованому на верховенстві закону” щодо функцій органів прокуратури, які не відносяться до сфери кримінального права, передбачено важливість забезпечити, щоб повноваження і функції прокурорів обмежувалися сферою переслідування осіб, винних у скоєнні кримінальних правопорушень, і вирішення загальних завдань щодо захисту інтересів держави через систему відправлення кримінального правосуддя, а для виконання будь-яких інших функцій були засновані окремі, належним чином розміщені і ефективні органи.
Відтак, прокурор може представляти інтереси держави в суді у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією з засад правосуддя (пункт 4 частини другої статті 129 Конституції України).
Так, згідно з ч.3 ст.23 Закону №1697-VII прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках:
1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження;
2) у разі відсутності такого органу.
Системне тлумачення вказаних приписів дозволяє дійти висновку, що стаття 53 КАС України вимагає вказувати в адміністративному позові, скарзі чи іншому процесуальному документі докази на підтвердження підстав заявлених позовних вимог із зазначенням, у чому саме полягає порушення інтересів держави, та обставини, що зумовили необхідність їх захисту прокурором.
В даному випадку прокурор в адміністративному позові зазначив, що захисту полягають інтереси держави у сфері дотримання законодавства з питань охорони культурної спадщини, які порушено протиправною бездіяльністю органу місцевого самоврядування.
Відповідно до правових висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №912/2385/18 бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк. Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України Про прокуратуру, прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення. Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України Про прокуратуру, і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва.
Звертаючись до суду в інтересах держави, у позовній заяві керівник Олександрійської окружної прокуратури обґрунтував, в чому полягає порушення інтересів держави та необхідність їх захисту.
Зокрема, звернення до суду з позовом у цьому випадку обумовлено бездіяльністю органу місцевого самоврядування, як зазначає прокурор, невжиття заходів щодо утворення спеціально уповноваженого органу культурної спадщини.
Відповідно до частини четвертої 4 статті 23 Закону №1697-VІІ прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це відповідного суб`єкта владних повноважень.
Суд констатує, що прокурор дотримався вказаних норм, попередньо повідомивши позивача про пред`явлення позову, а наявність підстав для представництва не була оскаржена вказаними суб`єктом владних повноважень.
Відповідно до статті 54 Конституції України охорона культурної спадщини, збереження історичних пам`яток та інших об`єктів, що становлять культурну цінність, є обов`язком держави.
Преамбулою Закону України “Про охорону культурної спадщини” визначено, що об`єкти культурної спадщини, які знаходяться на території України, у межах її територіального моря та прилеглої зони, охороняються державою. Охорона об`єктів культурної спадщини є одним із пріоритетних завдань органів державної влади та органів місцевого самоврядування.
Згідно ч.1 ст.3 Закону України “Про охорону культурної спадщини” державне управління у сфері охорони культурної спадщини покладається на Кабінет Міністрів України, спеціально уповноважені органи охорони культурної спадщини, до яких, серед інших, належать виконавчі органи сільської, селищної, міської ради.
Частиною 3 статті 3 Закону України “Про охорону культурної спадщини” визначено, що відповідний виконавчий орган сільської, селищної, міської ради населеного пункту, занесеного до Списку історичних населених місць України, утворюється місцевою радою за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини.
У відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України від 26.07.2001 № 878 “Про затвердження Списку історичних населених місць України”, з метою захисту традиційного характеру середовища населених місць України затверджено Список історичних населених місць України, у який увійшло с-ще Нова Прага Кіровоградської області (дата заснування або перша писемна згадка 1758 рік).
Згідно ч.5 ст.3 Закону України “Про охорону культурної спадщини” виконавчий орган сільської, селищної, міської ради з питань, передбачених підпунктом 5 пункту "б" частини першої статті 31 (організація охорони, реставрації та використання пам`яток історії і культури, архітектури та містобудування, палацово-паркових, паркових і садибних комплексів, природних заповідників) і підпунктом 10 пункту "б" статті 32 (забезпечення охорони пам`яток історії та культури, збереження та використання культурного надбання) Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні”, підконтрольний відповідним органам виконавчої влади.
Відповідно до ч.6 ст.3 Закону України “Про охорону культурної спадщини”, рішення (розпорядження, дозволи, приписи, постанови) органів охорони культурної спадщини, прийняті в межах їхньої компетенції, є обов`язковими для виконання юридичними і фізичними особами.
Частиною 2 статті 6 Закону України “Про охорону культурної спадщини” передбачені повноваження районних державних адміністрацій, виконавчого органу сільської, селищної, міської ради відповідно до їх компетенції у сфері охорони культурної спадщини.
Крім того, ч.3 ст.6 Закону України “Про охорону культурної спадщини” встановлено, що відповідний виконавчий орган сільської, селищної, міської ради щорічно звітує перед центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини та громадськістю про стан збереження об`єктів культурної спадщини
Частиною 4 статті 6 Закону України “Про охорону культурної спадщини” встановлено, що голови обласних, Київської та Севастопольської міських, районних державних адміністрацій та сільські, селищні, міські голови призначають на посаду і звільняють з посади керівників відповідних органів охорони культурної спадщини за погодженням з органом охорони культурної спадщини вищого рівня відповідно до закону.
Також, статтею 44 Закону України “Про охорону культурної спадщини” закріплено, що відповідний орган охорони культурної спадщини накладає на юридичну особу, яка є власником або уповноваженим ним органом чи замовником робіт, відповідні фінансові санкції за порушення законодавства про охорону культурної спадщини.
Відповідно до ст. 45 Закону України “Про охорону культурної спадщини” фінансові санкції, передбачені статтею 44 цього Закону, накладаються керівником, заступниками керівника центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини, органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим, головою чи заступником голови обласної, районної, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, головою чи заступником голови відповідної місцевої ради після розгляду матеріалів, які засвідчують факт правопорушення.
Про вчинення правопорушення, зазначеного у статті 44 цього Закону, особою, уповноваженою органом охорони культурної спадщини, складається акт. Акт разом з іншими документами, що стосуються справи, у десятиденний термін з моменту складення акта надсилається посадовій особі, яка має право накладати фінансові санкції.
Таким чином, наведені вище положення Закону України “Про охорону культурної спадщини” закріплюють імперативну норму щодо утворення органом місцевого самоврядування спеціально уповноважених органів охорони культурної спадщини (відповідних виконавчих органів охорони культурної спадщини) у складі виконавчих органів сільської, селищної, міської ради, зокрема у випадку занесення населеного пункту до Списку історичних населених місць України.
Аналіз наведених законодавчих положень свідчить про те, що занесення населеного пункту - с-ще Нова Прага до Списку історичних населених місць України покладає на відповідний орган місцевого самоврядування прямий безумовний обов`язок утворити спеціально уповноважений виконавчий орган охорони культурної спадщини та забезпечити погодження його створення з уповноваженим центральним органом виконавчої влади.
Відтак, на даний час відповідачем не утворено виконавчого органу з охорони культурної спадщини та не вжито заходів щодо погодження питання утворення такого виконавчого органу у складі виконавчих органів ради спеціально уповноваженого органу охорони культурної спадщини з Міністерством культури та інформаційної політики України, що суперечить вимогам ч. 3 ст. 3 Закону України “Про охорону культурної спадщини” та нівелює виконання селищною радою обов`язків та повноважень, визначених цим Законом.
Статтею 140 Конституції України передбачено, що місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи.
Згідно статті 26 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні”, виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання, зокрема: затвердження за пропозицією сільського, селищного, міського голови структури виконавчих органів ради, загальної чисельності апарату ради та її виконавчих органів відповідно до типових штатів, затверджених Кабінетом Міністрів України, витрат на їх утримання; утворення за поданням сільського, селищного, міського голови інших виконавчих органів ради.
Статтею 31 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” передбачено, що до повноважень виконавчого органу сільської, селищної, міської ради належить організація охорони, реставрації та використання пам`яток історії і культури, архітектури та містобудування, палацово-паркових, паркових і садибних комплексів, природних заповідників
Згідно із ст.32 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні”, до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад, серед іншого, належить забезпечення охорони пам`яток історії та культури, збереження та використання культурного надбання.
Відповідно до статті 1 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” виконавчі органи рад - це органи, які відповідно до Конституції України та цього Закону створюються сільськими, селищними, міськими, районними в містах (у разі їх створення) радами для здійснення виконавчих функцій і повноважень місцевого самоврядування у межах, визначених цим та іншими законами.
Згідно із статті 5 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” до системи місцевого самоврядування входять виконавчі органи рад.
Частиною 1 статті 10 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” визначено, що сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. 
Виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи (ч.1 ст.11 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні”).
Таким чином, спеціально уповноважений орган охорони культурної спадщини Новопразької селищної ради повинен бути утворений радою у складі її виконавчих органів у формі відділу, управління або іншого органу.
Не утворення відповідного спеціально уповноваженого органу охорони культурної спадщини та недотримання порядку призначення його керівника може стати передумовою визнання винесених, прийнятих, виданих неуповноваженим органом/особами (в даному випадку Новопразькою селищною радою) розпоряджень, рішень, приписів, постанов, незаконними, а відтак відсутності державних механізмів захисту об`єктів культурної спадщини.
Таким чином, Новопразька селищна рада Олександрійського району Кіровоградської області, як орган місцевого самоврядування, допустила у спірних правовідносинах протиправну бездіяльність, оскільки всупереч вимог згаданих нормативно-правових актів у складі виконавчих органів селищної ради, як населеного пункту, занесеного до Списку історичних населених місць України, не утворила спеціально уповноважений орган охорони культурної спадщини - відповідний виконавчий орган.
Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено те, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи вищевикладене, суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Щодо розподілу судових витрат суд зазначає.
Згідно з ч.2 ст.139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
У даній справі прокурор є суб`єктом владних повноважень та виконує функції з представництва інтересів держави у суді відповідно до ч.3 ст.23 Закону України “Про прокуратуру” від 14.10.2014 р. №1697-VII та ч.3 ст.53 КАС України, а тому враховуючи, що витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз не понесено, суд дійшов висновку, що відсутні витрати, які б підлягали стягненню з відповідача в порядку розподілу судових витрат.
Керуючись ст.ст.139, 246, 255, 292-297, 325, 382 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов Керівника Олександрійської окружної прокуратури Кіровоградської області (28000, Кіровоградська область, м. Олександрія, вул. Чижевського, 1а, ЄДРПОУ 02910025) в інтересах держави в особі Міністерства культури та стратегічних комунікацій України (01601, м. Київ, вул. Івана Франка, 19, ЄДРПОУ 43220275)до Новопразької селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області (28042, смт. Нова Прага, Олександрійський р-н, Кіровоградська обл., вул. Центральна, 14, ЄДРПОУ 04366086) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.
Визнати протиправною бездіяльність Новопразької селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області щодо неутворення виконавчого органу Новопразької селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області - спеціально уповноваженого органу охорони культурної спадщини населеного пункту, занесеного до Списку історичних населених місць України, відповідно до порядку та вимог, встановлених Законом України “Про охорону культурної спадщини”.
Зобов`язати Новопразьку селищну раду Олександрійського району Кіровоградської області утворити виконавчий орган Новопразької селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області - спеціально уповноважений орган охорони культурної спадщини населеного пункту, занесеного до Списку історичних населених місць України, відповідно до порядку та вимог, встановлених Законом України “Про охорону культурної спадщини”.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Кіровоградського 
окружного адміністративного суду Т.М. КАРМАЗИНА