Справа № 127/10446/16-а
Провадження 6-а/127/10/26

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2026 року | м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
в складі: головуючого судді Сичука М.М.,
за участю секретаря судового засідання Коровай А.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці заяву ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання судового рішення в адміністративній справі № 127/10446/16-а за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці про визнання дій протиправними, зобов`язання до вчинення дій, стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулася до Вінницького міського суду Вінницької області із заявою про зміну способу і порядку виконання постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 11 серпня 2016 року у справі № 127/10446/16-а.
Заявник просить змінити спосіб і порядок виконання зазначеного судового рішення шляхом стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області на її користь нарахованої, але фактично не виплаченої суми пенсійної заборгованості за період з 01 січня 2014 року по 02 серпня 2014 року.
У заяві ОСОБА_1 просила розглянути її без її участі.
Представник Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області у судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду заяви Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повідомлено належним чином. Заяв, заперечень чи клопотань від Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області до суду не надходило.
Відповідно до частини другої статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання належним чином повідомлених стягувача та боржника не перешкоджає судовому розгляду питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення.
Дослідивши заяву, матеріали адміністративної справи, постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 11 серпня 2016 року, ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 28 вересня 2016 року та ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 10 грудня 2025 року, суд приходить до наступного висновку.
Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 11 серпня 2016 року позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці задоволено частково.
Визнано протиправною відмову Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці у перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно до статей 50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці здійснити перерахунок та виплачувати пенсію ОСОБА_1 як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС І категорії, інваліду другої групи, захворювання якої пов`язане з наслідками Чорнобильської катастрофи, згідно з вимогами статей 50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а саме основну державну пенсію у розмірі не меншому восьми мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю, у розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком, передбаченої частиною першою статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 01 січня 2014 року по 02 серпня 2014 року з урахуванням вже проведених виплат.
Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 28 вересня 2016 року апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 11 серпня 2016 року повернуто особі, яка її подала.
На виконання постанови суду Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 та проведено донарахування за період з 01 січня 2014 року по 02 серпня 2014 року.
Як встановлено судом в ухвалі Вінницького міського суду Вінницької області від 10 грудня 2025 року, на виконання постанови суду Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС І категорії, інваліду ІІ групи, захворювання якої пов`язане з наслідками Чорнобильської катастрофи, згідно з вимогами статей 50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», та донараховано 42 035,49 грн за період з 01 січня 2014 року по 02 серпня 2014 року.
Також ухвалою суду від 10 грудня 2025 року встановлено, що донараховані кошти на виконання постанови Вінницького міського суду Вінницької області у справі № 127/10446/16-а від 11 серпня 2016 року в сумі 42 035,49 грн обліковувалися Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області у підсистемі «Реєстр судових рішень» ІКІС ПФУ, а їх виплата була передбачена після виділення необхідного обсягу коштів з Державного бюджету України.
При цьому фактична виплата зазначеної заборгованості здійснена не була.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 10 грудня 2025 року звіт Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про виконання постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 11 серпня 2016 року прийнято, а в задоволенні заяви ОСОБА_1 про накладення штрафу відмовлено.
Звертаючись із заявою, ОСОБА_1 зазначає, що, незважаючи на проведений перерахунок пенсії та визначення суми заборгованості, належні їй кошти фактично не виплачені, у зв`язку з чим просить змінити спосіб і порядок виконання судового рішення шляхом стягнення відповідної суми безпосередньо з Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання.
Згідно з частиною першою статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних і юридичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.
Відповідно до частини першої статті 378 КАС України за заявою стягувача або боржника суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може змінити спосіб і порядок виконання судового рішення.
Частиною другою статті 378 КАС України передбачено, що питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення розглядається у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника. Неприбуття у судове засідання належним чином повідомлених осіб не перешкоджає судовому розгляду.
Згідно з частиною третьою статті 378 КАС України підставою для зміни способу і порядку виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
При цьому абзацом другим частини третьої статті 378 КАС України передбачено, що невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.
Зазначена норма набрала чинності 19 грудня 2024 року та підлягає застосуванню до спірних правовідносин щодо способу виконання судового рішення.
Верховний Суд у постанові від 28 жовтня 2025 року у справі № 380/7706/22 звернув увагу на те, що внесення Законом України від 21 листопада 2024 року № 4094-IX відповідних змін до частини третьої статті 378 КАС України змінило концепцію правового регулювання питання зміни способу виконання судових рішень у справах щодо пенсійних та інших соціальних виплат.
Верховний Суд дійшов висновку, що невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення щодо пенсійних виплат протягом двох місяців з дня набрання ним законної сили є самостійною та достатньою підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення відповідних виплат.
При цьому Верховний Суд зазначив, що законодавець усунув необхідність звернення особи з новим позовом для стягнення вже нарахованих, але невиплачених сум, оскільки такий підхід не відповідав би принципу ефективності судового захисту. Зміна способу виконання у такому випадку є механізмом забезпечення реального виконання судового рішення, а не переглядом його суті.
Застосовуючи наведені положення закону та правовий висновок Верховного Суду до обставин цієї справи, суд виходить з такого.
Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 11 серпня 2016 року на Головне управління Пенсійного фонду України було покладено обов`язок здійснити перерахунок та виплачувати ОСОБА_1 відповідну пенсію за визначений судом період.
Судом встановлено, що Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області рішення суду виконано в частині проведення перерахунку пенсії та визначення суми належної до виплати заборгованості.
Разом з тим, фактична виплата визначеної заборгованості не проведена.
Таким чином, судове рішення не виконано в частині фактичної виплати пенсійних коштів.
При цьому з моменту набрання постановою суду від 11 серпня 2016 року законної сили минуло значно більше двох місяців.
Отже, у цій справі наявна передбачена абзацом другим частини третьої статті 378 КАС України самостійна підстава для зміни способу і порядку виконання судового рішення шляхом стягнення відповідної суми пенсійних виплат.
Суд враховує, що в ухвалі Вінницького міського суду Вінницької області від 10 грудня 2025 року було встановлено відсутність підстав для накладення штрафу на керівника Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, зокрема з огляду на вжиття відповідачем заходів щодо виконання рішення та відсутність необхідного бюджетного фінансування.
Водночас зазначений висновок не є перешкодою для задоволення заяви про зміну способу і порядку виконання судового рішення.
Питання, яке вирішувалося судом при розгляді звіту відповідно до статті 382 КАС України, стосувалося наявності підстав для застосування заходів судового контролю, зокрема накладення штрафу на керівника суб`єкта владних повноважень.
Предметом розгляду за цією заявою є інше процесуальне питання — забезпечення реального виконання судового рішення шляхом зміни способу його виконання відповідно до статті 378 КАС України.
Тому встановлена судом у попередній ухвалі відсутність підстав для накладення штрафу не означає повного виконання постанови суду від 11 серпня 2016 року та не позбавляє стягувача права на звернення із заявою про зміну способу і порядку її виконання.
При цьому наявність чи відсутність бюджетного фінансування не змінює встановленого судом факту, що нараховані на виконання судового рішення пенсійні кошти фактично не виплачені.
Зміна способу і порядку виконання судового рішення у цьому випадку не змінює його змісту та не створює нового обов`язку для Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.
Суд не встановлює нового права ОСОБА_1 на пенсію, не визначає нового періоду виплат та не проводить нового перерахунку.
Змінюється виключно спосіб реалізації вже встановленого судом та частково виконаного обов`язку — з обов`язку здійснити відповідні пенсійні виплати на стягнення вже нарахованої, але фактично не виплаченої суми.
Отже, така зміна способу виконання відповідає положенням статті 378 КАС України та правовому висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 28 жовтня 2025 року у справі № 380/7706/22.
Суд також враховує, що попередньою ухвалою від 10 грудня 2025 року встановлено конкретний факт нарахування Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області 42 035,49 грн за період з 01 січня 2014 року по 02 серпня 2014 року та невиплати цієї суми.
Разом з тим, у поданій заяві ОСОБА_1 просить змінити спосіб і порядок виконання судового рішення щодо суми 41 370,44 грн.
Враховуючи межі заявленої вимоги та відсутність заперечень з боку Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, суд виходить із заявленої до стягнення суми 41 370,44 грн.
Таким чином, заява ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 11 серпня 2016 року у справі № 127/10446/16-а підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 129-1 Конституції України, 248, 370, 378 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:
Заяву ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання судового рішення у справі № 127/10446/16-а задовольнити.
Змінити спосіб і порядок виконання постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 11 серпня 2016 року у справі № 127/10446/16-а в частині виплати пенсійної заборгованості, нарахованої на виконання зазначеної постанови за період з 01 січня 2014 року по 02 серпня 2014 року, шляхом стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області на користь ОСОБА_1 нарахованої, але не виплаченої пенсійної заборгованості у розмірі 41 370 (сорок одна тисяча триста сімдесят) гривень 44 копійки.
У решті постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 11 серпня 2016 року у справі № 127/10446/16-а залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, встановлені Кодексом адміністративного судочинства України.
Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.
Повний текст ухвали складено 15.092026 року.

Суддя