ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2026 року	м. Львів	Справа № 466/27/26 пров. № А/857/27660/26	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 

головуючого-судді Кузьмича С. М.,
суддів Курильця А.Р., Мікули О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м.Львова від 05 травня 2026 року про повернення позовної заяви (постановлену головуючим – суддею Федорова О.Ф. у м. Львові) у справі № 466/27/26 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанов про накладення адміністративних стягнень у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, 

ВСТАНОВИВ:

07.01.2026 представник позивача звернувся до Шевченківського районного суду м. Львова з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції про скасування постанов про накладення адміністративних стягнень у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 12.01.2026, адміністративну позовну заяву повернуто з доданими до неї документами.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01.04.2026 ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 12.01.2026 скасовано. Постановлено направити справу до Шевченківського районного суду м. Львова для продовження розгляду.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 27.04.2026, позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
04.05.2026 на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшла заява представника позивача про усунення недоліків позовної заяви, до якої долучено заяву про поновлення строку звернення.
В обґрунтування заяви про поновлення строку звернення представник позивача зазначив, що дізнавшись про оскаржувані постанови із «Дія», Транчук О.В. оплатила їх з метою недопущення подальшого відкриття виконавчого провадження та блокування власних рахунків. При цьому, вона ні разу не отримувала жодної з постанов у поштовому режимі. У зв`язку з чим, звернулась до адвоката Цімури Яромира Володимировича для отримання копій даних постанов та подальшого їх оскарження.
Адвокатом Цімурою Яромиром Володимировичем був поданий адвокатський запит №АЗ/76/11-25 від 26.11.2025 на адресу Департаменту патрульної поліції, із проханням надати відповідні копії постанов.
Відповідь на запит із копіями постанов отримана адвокатом Цімурою Яромиром Володимировичем 26.12.2025, а тому він вважає, що строки на оскарження не пропущені.
Відтак, просив вважати поважними причини пропуску звернення до суду та поновити строк звернення до суду.
Ухвалою Шевченківського районного суду м.Львова від 05.05.2026 у задоволенні заяви представника позивача адвоката Цімури Яромира Володимировича про поновлення строку звернення - відмовлено. Позовну заяву повернуто позивачу.
Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з того, що наведені представником позивача причини пропуску строку звернення до суду є неповажними та не дають підстав для його поновлення.
Вказану ухвалу в апеляційному порядку оскаржила позивач, у апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм процесуального права з неповним з`ясуванням обставин справи та є незаконним, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Зокрема в апеляційній скарзі зазначає, що судом не враховано, що строк звернення до суду пропущено з поважних причин.
Відзив на апеляційну скаргу поданий не був. Відповідно до ч. 4 ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Відповідно до ч.2 ст.312 КАС України, апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 11, 14, 26 частини першої статті 294 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження). Враховуючи викладене суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін з наступних підстав.
Положеннями ст. 55 Конституції України визначено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини, та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.
Згідно з ч.1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Частиною 2 ст. 286 КАС України визначено, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).
Разом з цим, строк звернення до суду обчислюється за загальним правилом з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
При цьому «повинна» необхідно тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені; рішення скероване на її адресу поштовим повідомленням, яке вона відмовилася отримати або не отримала внаслідок неповідомлення відправника про зміну місця проживання; про порушення її прав знали близькі їй особи.
День, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів.
Інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом, апеляційною чи касаційною скаргами обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Відповідно до ст.123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву. Якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
Відтак, наведеними вище правовими нормами передбачено, що адміністративний суд зобов`язаний в кожному випадку з`ясувати чи дотримано особою (позивачем) строк звернення до адміністративного суду із відповідним позовом, чи є поважними підстави пропуску цього строку. Якщо ж вказані позивачем підстави пропуску строку звернення до адміністративного суду не є поважними, суд зобов`язаний залишити позовну заяву без розгляду, чи, відповідно, повернути.
Як встановив суд першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що позивачем оскаржуються:
постанова серії 4АВ №07735059 від 05.10.2024; постанова серії 5АВ №09794447 від 01.04.2025; постанова серії 5АВ №09798656 від 01.04.2025; постанова серії 5АВ №09801012 від 01.04.2025; постанова серії 5АВ №09894546 від 07.04.2025.
Відповідно до копії квитанції № PEN79489767140546, 05.10.2024 платник ОСОБА_1 здійснила платіж у сумі 170 грн, призначення: *21081801;*4АВ;7735059;* ОСОБА_1 (а.с. 52).
Згідно з копією квитанції № PEN37399029347869_0, 01.04.2025 платник ОСОБА_1 здійснила платіж у сумі 170 грн, призначення: *21081801;*5АВ;9794447;* ОСОБА_1 (а.с. 43).
Відповідно до копії квитанції № PEN99407083957675_0, 01.04.2025 платник ОСОБА_1 здійснила платіж у сумі 170 грн, призначення: *21081801;*5АВ;9798656;* ОСОБА_1 (а.с. 46).
Згідно з копією квитанції № PEN95041951195205_0, 01.04.2025 платник ОСОБА_1 здійснила платіж у сумі 170 грн, призначення: *21081801;*5АВ;9794447;* ОСОБА_1 (а.с. 51).
Відповідно до копії квитанції № PEN15599382329092_0, 07.04.2025 платник ОСОБА_1 здійснила платіж у сумі 170 грн, призначення: *21081801;*5АВ;9894546;* ОСОБА_1 (а.с. 35).
Судом встановлено, що позивач була обізнана про оскаржувані постанови через застосунок «Дія» не пізніше моменту сплати штрафів, що підтверджується відповідними платіжними документами, згідно з якими здійснено оплату штрафів за кожною із постанов.
Колегія суддів поділяє твердження суду першої інстанції, що зазначені дії свідчать про наявність у позивачки інформації про факт винесення постанов, їх реквізити та можливість ідентифікації, оскільки виконання відповідних платежів є неможливим без такої обізнаності.
За таких обставин суд виходить з того, що саме з моменту вчинення відповідних платежів позивач мала реальну можливість реалізувати право на судове оскарження.
Таким чином, з цього моменту розпочався перебіг строку звернення до адміністративного суду.
Суд також враховує, що навіть виходячи з доводів представника позивача про отримання копій постанов поштовим відправленням 26.12.2025, позовну заяву подано лише 07.01.2026, тобто поза межами десятиденного строку, встановленого законом для оскарження таких постанов.
Відтак враховуючи наведене вище, колегія суддів поділяє висновок суду першої інстанції, що ОСОБА_1 пропустила строк звернення до суду відповідно до ч. 2 ст. 286 КАС України.
Колегія суддів зазначає, що при пропуску строку звернення до суду такий строк може бути поновлений лише за наявності поважних причин. При цьому, поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були, чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.
Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.
Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.
Таким чином, дотримання строку звернення з адміністративним позовом до суду є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах. Вона дисциплінує усіх учасників цих правовідносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням і можливості регулярно погрожувати зверненням до суду, сприяє стабільності діяльності суб`єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій та сприяє юридичній визначеності у публічно-правових відносинах. Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності у публічно-правових відносинах.
Доказів, які б підтверджували наявність поважних причин пропуску строку звернення до суду матеріали справи не містять.
За таких обставин, не доведення суду обставин об`єктивно непереборних, які не залежали від волевиявлення позивача і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення позивачем процесуальної дії, унеможливлює поновлення судом такого процесуального строку.
Також, колегія суддів вважає за необхідне зазначити про те, що позивач в апеляційній скарзі не вказала інших причин поважності пропуску строку звернення до суду.
За встановлених фактичних обставин та враховуючи наведені вище правові норми у їх сукупності, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про повернення позовної заяви, оскільки така подана з пропуском строку, встановленого ст. 286 КАС України, і поважних причин пропуску строку позивач не навела.
Таким чином, суд вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Зважаючи на викладене вище, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду - без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують рішення суду першої інстанції.
Щодо розподілу судових витрат, то такий у відповідності до ст.139 КАС України не здійснюється.
Керуючись статтями 139, 229, 250, 308, 311, 312, 315, 320, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Шевченківського районного суду м.Львова від 05 травня 2026 року про повернення позовної заяви у справі № 466/27/26 – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття. Порядок, строки та підстави подання касаційної скарги на рішення суду апеляційної інстанції визначено ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя	 	С. М. Кузьмич 	
судді	 	А. Р. Курилець 	
 	 	О. І. Мікула