ПРИМОРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ^1

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2026 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого – судді Русєвої А.С.,
за участю: 
секретаря судового засідання – Тищука В.В.,
захисника - Палатна Н.А.,
особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -
встановив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, інвалід 2 групи, учасник бойових дій, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ,

13.11.2025р. о 23:59 год. за адресою: м. Одеса вул. Колонтаївська, 3, керував транспортним засобом «Jet», перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія у медичному закладі КНП «ООМЦПЗ» ООР, що підтверджено висновком №002563 від 14.11.2025р. Такими діями ОСОБА_1 порушив вимоги п./п. «а» п. 2.9 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Захисником Палатна Н.А. в інтересах ОСОБА_1 подане клопотання про закриття провадження у справі, у зв`язку із відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. В обґрунтування своєї позиції адвокат Платана Н.А. зазначила, що свідки до участі у даній справі не залучалися, а проводився відеозапис на нагрудну камеру інспектора, який є основним доказом по справі. Так, з відеозапису не вбачається, що транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 рухався та був зупинений поліцейськими. На відеозаписі відсутні моменти руху та зупинки транспортного засобу. Перебування ОСОБА_1 на тротуарі біля електричного транспортного засобу не є доказом того, що саме він керував транспортним засобом. Неправомірність та безпідставність перевірки документів ОСОБА_1 суперечить ЗУ «Про дорожній рух» та ПДР, та, на думку захисника, є підставою вважати, що всі наступні дії поліцейських та здобуті у справі дані, в тому числі огляд є неправомірними. При складанні протоколу ОСОБА_1 не було роз`яснено положення ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП. Огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів проводився декілька разів, що зафіксовано відеозаписом, на відео не було зафіксовано розпаковки мундштука для тестування, а в подальшому після неодноразового тестування алкотестер не фіксував будь-яких показників і поліцейський звинуватив ОСОБА_1 в недобросовісності проходження огляду. При цьому інспектор не виводив на камеру показники дисплея для відеофіксації. Стосовно огляду, проведеного у медичному закладі захисник зауважила на тому, що відбір зразка біологічного середовища – сечі для лабораторного дослідження було проведено із грубим порушенням (не відбиралося у дві ємності, на відео не зафіксовано пломбування ємності). Водночас неврологічний тест – поза Ромберга були виконані ОСОБА_1 бездоганно, за виключенням змоги стояти рівно на двох ногах, що ОСОБА_1 пояснив больовим м`язово-тонічним синдромом.
Крім того, ОСОБА_1 стверджує, що не керував електросамокатом, а пересувався ним стоячи позаду ОСОБА_2 і тримаючись за нього піж час руху. При спілкування з поліцейськими він на той час не розумів певних обставин, що призвели до складання даного протоколу.
В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник Палатна Н.А. підтримали подане клопотання про закриття провадження у справі, у зв`язку із відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. При цьому ОСОБА_1 пояснив, що він із товаришами був на вул.Дерибасівській, дивилися футбол, випивали. Потім вони хотіли дістатися додому та взяли елктросамокати. Електросамокатом керував ОСОБА_3 , а він пересувався ним стоячи позаду ОСОБА_2 і тримаючись за нього піж час руху. За станом здоров`я він не може рухатися на двоколісному транспорті. Вони під`їхали до магазину, в цей час до них підійшли співробітники поліції. Отже, їх було три особи, хоча поліція зафіксувала двох. Побачивши співробітників поліції третій пішов. Співробітники поліції звернулися до них, сказали, що вони перетнули суцільну смугу, він не відмовлявся. Погодився на проходження процедури огляду, бо вважав, що це пов`язано із порушенням громадського порядку. Не відмовлявся, бо не хотів щоб приїхало ВСП. Тому погоджувався на все. Не казав поліції, що не керував транспортним засобом. Пройшов огляд на стан сп`яніння, оскільки раніше не був у таких ситуаціях. 
Допитаний в судовому засіданні за клопотанням сторони захисту свідок ОСОБА_3 пояснив, що він, ОСОБА_1 та чоловік на ім`я ОСОБА_4 , з яким вони познайомилися, відпочивали у центрі міста, дивилися чемпіонат з футболу. Коли настав час їхати додому, вони не могли викликати таксі, а тому взяли електросамокати. Оскільки ОСОБА_1 є інвалідом 2 групи та має проблеми із ногою, він сам не може їхати на самокаті, тому керував самокатом він, а ОСОБА_1 , стоячи позаду, тримався за нього під час руху. Отже, на одному самокаті їхав він із ОСОБА_1 , а на іншому – ОСОБА_4 . Коли вони зупинилися на вул. Колонтаївській, щоб піти у магазин, до них під`їхали співробітники поліції та побачили, що вони перебувають в стані алкогольного сп`яніння. Сашко, залишивши самокат, пішов. Співробітники поліції запропонували йому та ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, він продував прилад, а ОСОБА_1 забрали в лікарню на обстеження. Він не пам`ятає які підстави для проходження огляду були у ОСОБА_1 . 
Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення, заслухавши притягуваного та захисника, допитавши свідка сторони захисту, дослідив докази, зібрані у справи, надавши їм оцінку в сукупності, суд вважає, що ОСОБА_1 своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами. 
Так, аналіз матеріалів провадження свідчить про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за кваліфікуючими ознаками: керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння підтверджується наступними доказами: 
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №512449 від 14.11.2025 року, згідно якого ОСОБА_1 13.11.2025р. о 23:59 год. за адресою: м.Одеса вул.Колонтаївська, 3, керував транспортним засобом «Jet», перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія у медичному закладі КНП «ООМЦПЗ» ООР, що підтверджено висновком №002563 від 14.11.2025р.;
- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, №002563 від 14.11.2025р., згідно якого ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння; 
- відеозаписом, дослідженим в судовому засіданні, яким підтверджено обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення;
Суд визнає зазначені докази допустимими, оскільки вони зібрані з дотриманням вимог ст.266 КУпАП, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ від 17.12.2008 №1103, а також Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858.
Відповідно до п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Згідно пп.1-5,7 Розділу ІІ Інструкції, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Огляд на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється поліцейськими, які мають спеціальні звання. Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.  Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.  Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.
Згідно п.п. 6, 7 розділу І Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться  поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі – спеціальні технічні засоби);  лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря – фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – заклад охорони здоров`я).
Таким чином, аналіз сукупності усіх досліджених доказів дозволяє суду дійти висновку про наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та про доведеність вини ОСОБА_1 , в його вчиненні.
Як було вище наведено, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 13.11.2025р. о 23:59 год. за адресою: м.Одеса вул.Колонтаївська, 3, керував транспортним засобом «Jet», перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія у медичному закладі КНП «ООМЦПЗ» ООР, що підтверджено висновком №002563 від 14.11.2025р.
З викладеного слідує, що ОСОБА_1 , порушуючи вимоги п./п. «а» п. 2.9 ПДР, який передбачає, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, керував транспортирним засобом у стані алкогольного сп`яніння. 
Таким чином, з викладеного слідує, що вина ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП повністю доведена зібраними матеріалами справи про адміністративне правопорушення.
Що стосується тверджень сторони захисту, то суд визнає їх безпідставними та зауважує на наступному.
Суд не приймає доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не керував електросамокатом, а лише пересувався на ньому як пасажир позаду ОСОБА_2 . Так, дійсно, на наданому суду відеозаписі відсутній безпосередній момент руху електросамокатів. Разом із тим, сама по собі відсутність такого фрагмента відеозапису не свідчить про недоведеність факту керування транспортним засобом, оскільки зазначена обставина підтверджується сукупністю досліджених судом доказів. Зокрема, із відеозапису вбачається, що після зупинки працівники поліції здійснювали адміністративні заходи окремо щодо двох осіб – ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , сприймаючи кожного з них саме як водія окремого транспортного засобу. При цьому ні ОСОБА_1 , ні ОСОБА_3 під час спілкування з поліцейськими не повідомляли, що ОСОБА_1 не керував самокатом, не заперечували відповідної обставини та не зазначали про існування третьої особи, яка нібито керувала іншим електросамокатом. Крім того, як сам ОСОБА_1 так і свідок ОСОБА_3 надали пояснення, які підтверджують, що самокати перебували у русі, що спростовує твердження захисника про відсутність доказів руху самокатів.
Суд звертає увагу, що лише під час судового розгляду ОСОБА_1 висунув версію про те, що він перебував на одному самокаті як пасажир, а третій чоловік на ім`я ОСОБА_4 нібито керував іншим електросамокатом та залишив місце події. Але, суд констатує, що вказана версія жодним належним та допустимим доказом не підтверджена, суперечить поведінці самого ОСОБА_1 безпосередньо після зупинки та не узгоджується із зафіксованими на відеозаписі обставинами. При цьому, показання свідка ОСОБА_2 в частині існування третьої особи, яка керувала другим самокатом, суд оцінює критично, оскільки він є другом особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що свідчить про його зацікавленість у вирішенні цієї справи, а його показання в цій частині не підтверджуються жодними іншими об`єктивними доказами та фактично спрямовані на спростування тих обставин, які не оспорювалися учасниками події під час її документування працівниками поліції.
За таких обставин суд приходить до висновку, що твердження сторони захисту про відсутність факту керування транспортним засобом є способом уникнення адміністративної відповідальності та спростовується сукупністю наявних у справі доказів.
Щодо доводів про незаконність зупинки та перевірки документів. Посилання захисника на неправомірність перевірки документів та, як наслідок, незаконність усіх подальших процесуальних дій суд вважає необґрунтованими. З матеріалів справи вбачається, що подія мала місце о 23:59 годині, тобто безпосередньо перед початком комендантської години, в умовах дії правового режиму воєнного стану, під час якого працівники поліції наділені повноваженнями щодо перевірки документів та здійснення відповідних превентивних заходів. Крім того, навіть у разі незгоди особи з підставами перевірки документів, сама по собі така обставина не виключає можливості фіксації іншого правопорушення, виявленого поліцейськими під час виконання ними службових повноважень, та не тягне автоматичного визнання недопустимими всіх отриманих у справі доказів.
Щодо доводів про порушення під час проведення огляду із застосуванням спеціального технічного засобу. Доводи захисника про порушення порядку проведення огляду із застосуванням спеціального технічного засобу (неодноразове продування, відсутність демонстрації показників приладу, нерозпакування мундштука тощо) не впливають на правильність подальших процесуальних дій, які вчиняли поліцейські. Як вбачається із матеріалів провадження, після безрезультатного проведення огляду на місці зупинки ОСОБА_1 , за його згодою був направлений до закладу охорони здоров`я, де пройшов медичний огляд відповідно до встановленої процедури. Саме висновок медичного закладу став підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення. При цьому із відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 під час проведення огляду неодноразово продував прилад неналежним чином, у зв`язку з чим об`єктивно створювалися перешкоди для отримання результату тестування на місці зупинки.
Щодо доводів про порушення порядку медичного огляду. Посилання сторони захисту на порушення порядку відбору біологічних зразків та інших елементів медичного огляду суд також відхиляє. Висновок медичного огляду №002563 від 14.11.2025 року складений уповноваженим лікарем у межах його професійної компетенції, містить однозначний висновок про перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння та відповідає вимогам чинного законодавства. При цьому стороною захисту не надано жодного належного доказу, який би свідчив про недостовірність зазначеного висновку або ставив під сумнів правильність проведеного дослідження. Клопотань про витребування акта медичного огляду, призначення експертизи чи допит лікаря, який проводив огляд, стороною захисту не заявлялося. Фактично доводи захисника зводяться до власної оцінки правильності застосування медичних методик та порядку проведення лабораторних досліджень, що не підтверджено спеціальними знаннями та не може бути підставою для відхилення судом належного медичного документа, складеного уповноваженим медичним працівником.
Щодо незалучення поліцейськими свідків під час складання протоколу про адміністративне правопорушення то суд наголошує, що відсутність свідків під час оформлення матеріалів за ст. 130 КУпАП є законною, оскільки поліцейські вели безперервний відеозапис, який згідно зі ст. 266 КУпАП повноцінною заміністю свідків, а запис з нагрудної камери виступає належним доказом у суді.
Посилання ОСОБА_1 на наявність проблем зі здоров`ям та неможливість керування двоколісним транспортним засобом також не знайшли свого підтвердження. Так, під час проходження медичного огляду при виконанні проби Ромберга ОСОБА_1 повідомив лікаря про наявність проблем із ногою. Водночас із відеозапису (59 хв. 42 сек.) убачається, що сам ОСОБА_1 пояснив можливість пересування на електросамокаті тим, що під час руху відштовхувався однією ногою. Такі пояснення суперечать його ж доводам та доводам захисника про фізичну неможливість керування електросамокатом та, навпаки, підтверджують факт керування ним транспортним засобом. 
Посилання ОСОБА_1 про те, що під час зупинки і проходження огляду він не розумів, що він проходить огляд на стан сп`яніння у зв`язку з керуванням транспортним засобом в стані сп`яніння, суд відхиляє, оскільки вони спростовані дослідженими судом доказами, зокрема відеозаписом з місця події, з якого чітко вбачається, що поліцейськими було роз`яснено і причини їх зупинки, і підстави для проведення огляду на стан сп`яніння. Більш того, суд наголошує, що знання Правил дорожнього руху водіями презюмується (обов`язково передбачається), оскільки кожен володілець прав складав іспит та зобов`язаний виконувати закони згідно зі ст. 68 Конституції України, отже ОСОБА_1 , який має водійське посвідчення, мав знати та виконувати ПДР, в тому числі положення п.п. 2.5 і 2.9, а посилання на незнання не звільняє його від відповідальності за ст. 130 КУпАП. 
Отже, не послідовну та суперечливу позицію притягуваного на місці зупинки та в суді суд оцінює критично та визнає її такою, що спрямована на уникнення адміністративної відповідальності за вчинене.
Всі інші зауваження сторони захисту суд враховує і зауважує, що вони не спростовують фактичних обставини цієї справи і не свідчать про невинуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП правопорушення.
За таких обставин, доводи захисника Палатна Н.А. про наявність підстав про закриття провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення є необґрунтованими.
Таким чином з викладеного слідує, що вина ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП повністю доведена зібраними матеріалами справи про адміністративне правопорушення.
Судом враховується характер скоєного правопорушення, особу правопорушника, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.
Суд враховує те, що ОСОБА_1 вчинив умисне правопорушення, характер якого вказує на те, що воно є грубим адміністративним правопорушенням.
Обставин, які відповідно до ст.ст. 34, 35 КУпАП пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , за вчинене ним адміністративне правопорушення, судом не встановлено.
Отже, враховуючи зазначені обставини справи, беручи до увагу особу ОСОБА_1 , а також безальтернативну санкцію ч.1 ст.130 КУпАП, суд дійшов висновку, що з метою його виховання в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню ним нових правопорушень на нього необхідно накласти адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч. 1 ст.130 КУпАП, у виді штрафу з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів.
Керуючись ст.283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд – 

постановив:

ОСОБА_1  визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення за ч.1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, у сумі 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Стягнути з  ОСОБА_1  в дохід держави до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в розмірі 665 гривень 60 копійок. 
Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання до Приморського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

Суддя
Приморського районного суду м. Одеси А.С. Русєва

Єдиний унікальний номер справи: №522/26238/25
Номер провадження №3/522/311/26
Головуючий суддя – Русєва А.С.