ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2026 року	м. Львів	Справа № 300/8207/25 пров. № А/857/32049/26	
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:
судді-доповідача -	Шевчук С. М.	
суддів -	Боршовського Т. І.	
 	Носа С. П.	

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25 травня 2026 року про залишення позовної заяви без розгляду у справі № 300/8207/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Харківської області про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії, 
місце ухвалення судового рішення 	м. Івано-Франківськ	
суддя у І інстанції	Кафарський В.В.	
дата складання повного тексту рішення	не зазначена	
ВСТАНОВИВ:
І. ОПИСОВА ЧАСТИНА
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25 травня 2026 року позовну заяву ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Харківської області в частині позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди в розмірі 35 000,00 євро – залишено без розгляду.
Продовжено розгляд справи №300/8207/25 за позовом ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Харківської області в частині позовних вимог про:
визнання відсутності повноважень і компетенції відповідача з 2022 року;
визнання протиправною бездіяльність відповідача по виконанню положень Закону України «Про адміністративну процедуру» при розгляді скарги позивача на члена КДКА Івано-Франківської області ОСОБА_2 ;
зобов`язання відповідача прийняти, зареєструвати та розглянути згідно положень Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та Закону України «Про адміністративну процедуру» скаргу позивача на члена КДКА Івано-Франківської області ОСОБА_2 ;
скасування як незаконного рішення відповідача по скарзі позивача на члена КДКА Івано-Франківської області ОСОБА_2 ;
визнання протиправними вимог відповідача до скарги позивача на члена КДКА Івано-Франківської області ОСОБА_2 .
Не погоджуючись з обумовленою ухвалою суду першої інстанції позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу. В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що ухвалу постановлено суддею якому заявлено відвід, ухвалою не роз`яснено судове рішення. Вказує що йому вчинено перешкоду для доступу до суду. У зв`язку з вказаним просить суд перевірити законність ухвали.
Відповідач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, відповідно до частини 4 статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду судового рішення.
Про розгляд апеляційної скарги відповідач повідомлений через електронний кабінет сервісу "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС), підтвердженням чого є відповідні дані автоматизованої системи документообігу суду. 
Про дату, час та місце розгляду справи позивач повідомлений засобами поштового зв`язку, про що матеріали справи містять відповідні докази.
За відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю, суд апеляційної інстанції розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів (п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України). 

ІІ. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ
Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не усунув недоліки позовної заяви (які стосується вимог про стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди в розмірі 35000,00 євро) у строк, встановлений судом, а як наслідок з урахуванням вимог частини 15 ст. 171 КАС України, позовна заява залишається без розгляду.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що у провадженні Івано-Франківського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Харківської області, в якій позивач просить:
визнати відсутність повноважень і компетенції відповідача з 2022 року;
визнати протиправною бездіяльність відповідача по виконанню положень Закону України «Про адміністративну процедуру» при розгляді скарги позивача на члена КДКА Івано-Франківської області ОСОБА_2 ;
зобов`язати відповідача прийняти, зареєструвати та розглянути згідно положень Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та Закону України «Про адміністративну процедуру» скаргу позивача на члена КДКА Івано-Франківської області ОСОБА_2 ;
скасувати як незаконне рішення відповідача по скарзі позивача на члена КДКА Івано-Франківської області ОСОБА_2 ;
визнати протиправними вимоги відповідача до скарги позивача на члена КДКА Івано-Франківської області ОСОБА_2 ;
стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06.04.2026 відкрито провадження в даній адміністративній справі.
08.04.2026 через систему «Електронний суд» представником відповідача скеровано відзив на позовну заяву, в якому, серед іншого, звернуто увагу, що позивачем не наведено жодного обґрунтування наслідків, які б свідчили про зазначену моральну шкоду, а також не обґрунтовано її розмір і зв`язок із діями відповідача (а.с. 78).
На підставі ч. 13 ст. 171 КАС України, ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10.04.2026 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху у зв`язку з невідповідністю вимогам статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України та надано позивачу десятиденний строк з дня вручення (отримання) копії цієї ухвали для усунення недоліку шляхом подання до суду обґрунтування розрахунку суми моральної шкоди, що заявлена до стягнення (35 000,00 євро) та зазначення і надання доказів на підтвердження заявленого розміру відшкодування моральної шкоди, зокрема, на підтвердження факту заподіяння моральних страждань або втрат немайнового характеру (а.с. 81-82).
В подальшому, через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшла заява позивача за вх. №10819/26, в якій ОСОБА_1 заявив відвід судді Кафарського В.В., яку заявник мотивував тим, що не розуміє ухвалу суду від 10.04.2026, а також просив роз`яснити згадану ухвалу суду від 10.04.2026 (а.с. 84-86).
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23.04.2026 передано адміністративну справу №300/8207/25 для вирішення питання про відвід судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу і визначається в порядку, встановленому частиною 1 статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України (а.с. 87-88).
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27.04.2026 задоволено заяву судді Панікара І.В. про самовідвід та відведено суддю Панікара І.В. від розгляду заяви про відвід судді Кафарського В.В. в адміністративній справі №300/8207/25 за позовом ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Харківської області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії. Передано адміністративну справу №300/8207/25 для її розгляду іншим суддею, визначеному в порядку, встановленому частиною 1 статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28.04.2026 у задоволенні заяви про відвід судді Кафарського В.В. в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Харківської області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії відмовлено (а.с. 95-96).
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05.05.2026 заяву ОСОБА_1 про роз`яснення ухвали Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10.04.2026 у справі №300/8207/25 про залишення позовної заяви без руху – залишено без задоволення (а.с. 106-108).
Однак, у зв`язку із тим, що станом на 05.05.2026 недоліки позовної заяви позивачем не усунуто, судом ухвалою від 05.05.2026 продовжено ОСОБА_1 процесуальний строк, встановлений ухвалою суду від 10.04.2026, на десять днів з дня отримання даної ухвали для усунення недоліків позовної заяви (а.с. 103-105).
Вказану ухвалу суду від 05.05.2026 про продовження процесуального строку для усунення недоліків позовної заяви ОСОБА_1 отримано 12.05.2026, що підтверджується розпискою про отримання судового рішення від 12.05.2026 (а.с. 111). Тобто, останнім днем на усунення недоліків позовної заяви є 22.05.2026.
Станом на 25.05.2026 недоліки позовної заяви позивачем не усунуто.

ІV. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що після відкриття провадження у справі судом першої інстанції виявлено недоліки позовної заяви в частині вимог про стягнення моральної шкоди.
У зв`язку з цим, ухвалою суду від 10.04.2026 позовну заяву в цій частині було залишено без руху та надано позивачу десятиденний строк для усунення недоліків шляхом подання обґрунтування розрахунку суми моральної шкоди (35 000,00 євро) та надання відповідних доказів.
У зв`язку із тим, що станом на 05.05.2026 недоліки позовної заяви позивачем не було усунуто, суд ухвалою від 05.05.2026 повторно пішов назустріч позивачу та продовжив ОСОБА_1 процесуальний строк ще на десять днів з дня отримання ухвали (а.с. 103-105).
Вказану ухвалу суду від 05.05.2026 позивач отримав особисто 12.05.2026, що підтверджується його підписом на розписці про отримання судового рішення (а.с. 111). Таким чином, останнім днем для усунення недоліків позовної заяви (з урахуванням правил обчислення процесуальних строків) було 22 травня 2026 року.
Проте, станом на 25.05.2026 року жодних заяв, клопотань про продовження строку чи документів на виконання ухвал суду від позивача не надійшло. Недоліки позовної заяви усунуті не були.
Відповідно до частини 15 статті 171 КАС України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви після відкриття провадження у справі у встановлений судом строк, позовна заява в частині відповідних позовних вимог залишається без розгляду.
Колегія суддів зазначає, що ч. 15 ст. 171 КАС України є імперативною нормою, яка зобов`язує суд залишити позов без розгляду у разі невиконання позивачем законних вимог суду у встановлений строк.
Враховуючи, що суд першої інстанції двічі надавав позивачу тривалий час для обґрунтування та підтвердження вимоги про стягнення значної суми моральної шкоди (35 000,00 євро), а позивач не виявив належної процесуальної зацікавленості та проігнорував вимоги суду, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про наявність підстав для залишення позову в цій частині без розгляду.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не містять доказів поважності причин не усунення недоліків у період з 12.05.2026 по 22.05.2026.
Розглянувши доводи скаржника які стосуються обмеження доступу до суду, то апеляційний суд зазначає про те, що залишення позовної заяви без розгляду на підставі частини 15 статті 171 КАС України не є перешкодою у доступі до суду та порушенням права на правосуддя.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. Організація судової системи та процесуальні правила є прерогативою держави, і встановлення процесуальних вимог до форми та змісту позову не є обмеженням права на доступ до суду, якщо ці вимоги є передбачуваними та спрямованими на забезпечення належного здійснення правосуддя.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати дозволеним обмеженням, оскільки воно за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Застосування процесуальних обмежень, включаючи дотримання встановлених законом вимог до позовної заяви, переслідує легітимну мету — забезпечення правової визначеності та належного адміністрування правосуддя.
Згідно з частиною 15 статті 171 КАС України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви після відкриття провадження у справі у встановлений судом строк, позовна заява в частині відповідних позовних вимог залишається без розгляду.
Ця норма покликана дисциплінувати учасників судового процесу та запобігати зловживанню процесуальними правами. Суд першої інстанції, виявивши недоліки позову після відкриття провадження, надав позивачу реальну можливість їх виправити шляхом винесення ухвали про залишення позову без руху та встановлення відповідного строку. Позивач, будучи належним чином повідомленим про наявність недоліків, вказані вимоги суду у встановлений строк не виконав, процесуальною можливістю не скористався.
Згідно з частиною 4 статті 240 КАС України, особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.
Наявність у законі прямої норми, яка дозволяє повторне звернення до суду з тим самим позовом після виправлення недоліків, повністю нівелює твердження позивача про створення судом штучних перешкод у доступі до правосуддя. Наслідки у вигляді залишення позову без розгляду у цьому випадку є прямим результатом процесуальної бездіяльності самого позивача, а не обмеженням його прав з боку суду.
Таким чином, залишення позовної заяви без розгляду на підставі ч. 15 ст. 171 КАС України за умови невиконання позивачем законних вимог суду щодо усунення недоліків позову є правомірним процесуальним кроком, який не порушує суті права на судовий захист.
Таким чином колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.
Відповідно до статті 8 Конституції України, статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України та частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, та застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Гарсія Руїз проти Іспанії» (рішення від 21 січня 1999 року), зокрема, зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Європейської конвенції з прав людини і зобов`язує суди викладати підстави для своїх рішень, це не можна розуміти як вимогу давати докладну відповідь на кожний аргумент.
Тому за наведених вище підстав, якими обґрунтовано судове рішення, суд не убачає необхідності давати докладну відповідь на інші аргументи, зазначені сторонами, оскільки вони не є визначальними для прийняття рішення у цій справі.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.
Керуючись ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,  
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25 травня 2026 року про залишення позовної заяви без розгляду у справі № 300/8207/25 залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення. Порядок, строки та підстави подання касаційної скарги на рішення суду апеляційної інстанції визначено ст.ст. 328-331 КАС України. 

Головуючий суддя	 	С. М. Шевчук 	
судді	 	Т. І. Боршовський 	
 	 	С. П. Нос