Справа № 523/9403/26
Провадження №2/523/6081/26

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" липня 2026 р. м.Одеса   

Пересипський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - Далеко К.О.
за участю секретаря судового засідання - Дяченко Т.С.,
представника позивача Органу опіки та піклування Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради: Позднякової Ольги Олександрівни,
відповідача: ОСОБА_1 ,
представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служби у справах дітей Одеської міської ради: Тимошевської Юлії Йосипівни,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду №17 в м. Одеса, у загальному позовному провадженні, цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Служба у справах дітей Одеської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, 
ВСТАНОВИВ:
І . Зміст вимог та заперечень учасників справи.
Доводи позову. 
Орган опіки та піклування Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради звернувся до суд з позовом до ОСОБА_1 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Служба у справах дітей Одеської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.
В обґрунтування позову зазначено, що до органу опіки та піклування - Пересипської райадміністрації Одеської міської ради зі Служби у справах дітей Одеської міської ради надійшло клопотання та документи стосовно невідкладеного відібрання малолітніх ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , без позбавлення батьківських прав. 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відповідно до паспорту громадянина України серія НОМЕР_1 , виданого Хаджибеївським ВМ Суворовського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області 23.10.2006, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , з 02.09.2014.
Відповідачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , має трьох малолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження.
Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька, відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України від 14.01.2019 № 00021862180, при реєстрації актового запису про народження малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відомості про батька: ОСОБА_5 , записані відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України.
Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України від 18.07.2024 № 00046068039, при реєстрації актового запису про народження малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відомості про батька: ОСОБА_5 , записані відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України.
26.04.2026 до Служби у справах дітей Одеської міської ради в телефонному режимі від відділення поліції № 2 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області надійшла інформація про те, що за адресою: АДРЕСА_2 , проживає родина, в якій виховуються троє малолітніх дітей, мати зловживає алкогольними напоями, в будинку антисанітарія.
Беручи до уваги, що залишення дитини у матері є небезпечним для її життя та здоров`я, з метою захисту прав та інтересів малолітніх дітей Пересипською районною адміністрацією Одеської міської ради видано розпорядження №225р від 28.04.2026 «Про негайне відібрання Дитини».
Спеціалістами Служби негайно було здійснено виїзд за вищевказаною адресою. 
За результатами перевірки в будинку знаходились ОСОБА_1 з трьома малолітніми дітьми: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 . Мати дітей, ОСОБА_1 знаходилася в стані, схожому на алкогольне сп`яніння. В будинку антисанітарія, сморід. Приміщення не відповідає санітарно-гігієнічним нормам. У малолітніх дітей відсутні окремі спальні місця, про що було складено відповідний акт обстеження умов проживання від 27.04.2026. Діти перебували в занедбаному стані, немиті. Молодша дитина ходить в одязі, забрудненому власними фекаліями. Зі слів ОСОБА_1 , її співмешканця, біологічного батька дітей, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , 26.04.2026 забрали в ІНФОРМАЦІЯ_12, і вона не знає як їй тепер жити. ОСОБА_1 поводила себе агресивно, кричала, лаялася. Зі слів ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , яка є бабусею співмешканця ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , з`ясовано, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння з 12.04.2026, постійно скандалить, поводить себе агресивно, батьківські обов`язки не виконує. Дітей годує ОСОБА_7 .
Також, на адресу Служби надійшов лист Відділення поліції № 2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області від 16.10.2025 № 221104-2025, про повідомлення на спецлінію «102» від ОСОБА_8 , про те, що за адресою: АДРЕСА_2 , його племінник ОСОБА_6 разом з дружиною ОСОБА_1 , не доглядають за трьома дітьми. В ході відпрацювання даного повідомлення, було здійснено виїзд за вказаною адресою, де було виявлено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка знаходилася в стані алкогольного сп`яніння в присутності малолітньої доньки, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . З ОСОБА_1 проведено профілактичну бесіду та складено адміністративний протокол за ч. 1 ст. 184 КУпАП.
Відповідно до повідомлення Центру соціальних служб Одеської міської ради від 29.09.2025 № 152, стосовно факту домашнього насильства психологічного та фізичного характеру, вчиненого 23.09.2025 по відношенню до ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , з боку її племінника, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , з`ясовано, що ОСОБА_6 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, вчинив домашнє насильство фізичного та психологічного характеру по відношенню до неї. Ситуація домашнього насильства з боку кривдника повторюється систематично. Очевидцем даної сварки була малолітня дитина.
За інформацією веб сайту Судова влада України, ОСОБА_1 постановами Пересипського районного суду м. Одеси від 23.10.2025 у справі № 523/20982/25, та від 09.03.2026 у справі № 523/27573/25 притягувалася до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушень, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП (невиконання батьками або особами, що їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей).
Спеціалістами територіального відділу Служби у справах дітей Одеської міської ради спільно з працівниками відділення поліції №2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області, а також фахівцем Центру соціальних служб Одеської міської ради, з метою захисту прав та законних інтересів дітей, було здійснено виїзди за адресою проживання родини, а саме: АДРЕСА_2 - 10.12.2025, 14.01.2026, 11.02.2026, 11.03.2026. З матір`ю дітей 10.12.2025 проведено профілактичні бесіди, надано термін для створення належних умов для проживання дітей. Під час рейдів 14.01.2026, 11.02.2026 та 11.03.2026, спеціалістам двері не відчиняли. Були залишені запрошення на прийом до територіального відділу Служби у Пересипському районі, та до Центру соціальних служб Одеської міської ради. Запрошення були проігноровані.
Під час здійснення візиту 27.04.2026 за адресою: АДРЕСА_2, спеціалістами Служби була викликана бригада швидкої медичної допомоги для огляду малолітніх дітей. Лікарем бригади швидкої медичної допомоги, у дітей виявлено гостру респіраторну інфекцію та педикульоз.
27.04.2026 представниками Служби, поліції із залученням бригади швидкої медичної допомоги було проведено оцінку рівня безпеки малолітніх дітей, складено відповідні акти.
Висновок щодо рівня безпеки дітей дуже небезпечно. Перебування малолітніх дітей з матір`ю, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , загрожує життю та здоров`ю дітей, негативно впливає на їх життя, стан здоров`я, розвиток та призводить до неналежного рівня задоволення їх індивідуальних потреб відповідно до віку. 
Спеціалістами Служби малолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , доставлено до КНП «ДМКЛ №3» Одеської міської ради для подальшого медичного обстеження та проведення необхідного лікування.
Вищевикладене свідчить про ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків, яке полягає в тому, що мати свідомо не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення; не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу.
ІІ. Клопотання та інші процесуальні рішення у справі.
Ухвалою суду від 08.06.2026р. відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засіданні по справі.
Ухвалою суду від 09.07.2026р. зобов`язано Пересипську районну адміністрацію в особі органу опіки та піклування Одеської міської ради, надати акт обстеження житлово-побутових умов проживання за адресою: АДРЕСА_2 .
Ухвалою суду від 09.07.2026р закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
ІІІ. Позиції сторін.
У судовому засіданні представник позивача органу опіки та піклування Пересипської районної адміністрації ОМР Позднякова О.О. підтримала позовну заяву у повному обсязі, просила позов задовольнити. Додатково зазначила, що за наявними у них даними, мати відвідує дітей на постійній основі, у матері з дітьми гарні відносини. 
У судовому засіданні відповідачка ОСОБА_1 заперечувала проти задоволення позовних вимог, просила відмовити у задоволенні позову, та повернути їй дітей, оскільки вона зрозуміла та усвідомила свої помилки. На сьогодні, вона виконала всі вимоги органу опіки та піклування, зокрема зробила ремонт в будинку, створила всі умови для проживання дітей, працює, не вживає алкогольних напоїв. Її цивільний чоловік також її підтримує, допомагає грошима і буде надалі допомагати. Вона постійно відвідує дітей, просила пробачення, та обіцяла дітям, що більше така ситуація не повториться, діти бажають повернутися додому, та чекають поки вона їх забере. 
У судовому засіданні представник третьої особи Служби у справах дітей ОМР Тимошевська Ю.Й. підтримала позовні вимоги. Підтвердила, що між матір`ю та дітьми гарні відносини.
Судом здійснювалось фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, згідно вимог частини першої ст. 247 ЦПК України. 
ІV. Фактичні обставини встановлені судом. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо аргументів наведених учасниками справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи сторін, всебічно, повно, об`єктивно та безсторонньо оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, дійшов висновку, що позовна заява не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом встановлено, що громадянка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 є матір`ю:
- малолітнього ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до копії свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 , актовий запис № 8176 від 13.08.2014, складений Відділом 031202 державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції;
- малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до копії свідоцтва про народження серія НОМЕР_3 , актовий запис № 170 від 14.01.2019, складений Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області. 
Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України від 14.01.2019 № 00021862180, при реєстрації актового запису про народження малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відомості про батька: ОСОБА_5 , записані відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України; 
- малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідно до копії свідоцтва про народження серія НОМЕР_4 , актовий запис № 866 від 18.07.2024, складений Суворовським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). 
Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України від 18.07.2024 № 00046068039, при реєстрації актового запису про народження малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відомості про батька: ОСОБА_5 , записані відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відповідно до паспорту громадянина України серія НОМЕР_1 , виданого Хаджибеївським ВМ Суворовського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області 23.10.2006, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , з 02.09.2014.
Фактичне місце проживання ОСОБА_1 разом із малолітніми дітьми є : АДРЕСА_2 .
До органу опіки та піклування Пересипської райадміністрації Одеської міської ради зі Служби у справах дітей Одеської міської ради надійшло клопотання та документи стосовно невідкладеного відібрання малолітніх ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , без позбавлення батьківських прав. 
26.04.2026 року до Служби у справах дітей Одеської міської ради в телефонному режимі від відділення поліції № 2 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області надійшла інформація про те, що за адресою: АДРЕСА_2 , проживає родина, в якій виховуються троє малолітніх дітей, мати зловживає алкогольними напоями, в будинку антисанітарія.
Беручи до уваги, що залишення дитини у матері є небезпечним для її життя та здоров`я, з метою захисту прав та інтересів малолітніх дітей Пересипською районною адміністрацією Одеської міської ради видано розпорядження №225р від 28.04.2026 «Про негайне відібрання Дитини».
Спеціалістами Служби негайно було здійснено виїзд за вищевказаною адресою. 
За результатами перевірки в будинку знаходились ОСОБА_1 з трьома малолітніми дітьми: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 . Мати дітей, ОСОБА_1 знаходилася в стані, схожому на алкогольне сп`яніння. В будинку антисанітарія, сморід. Приміщення не відповідає санітарно-гігієнічним нормам. У малолітніх дітей відсутні окремі спальні місця, про що було складено відповідний акт обстеження умов проживання від 27.04.2026. Діти перебували в занедбаному стані, немиті. Молодша дитина ходить в одязі, забрудненому власними фекаліями. Зі слів ОСОБА_1 , її співмешканця, біологічного батька дітей, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , 26.04.2026 забрали в ІНФОРМАЦІЯ_12, і вона не знає як їй тепер жити. ОСОБА_1 поводила себе агресивно, кричала, лаялася. Зі слів ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , яка є бабусею співмешканця ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , з`ясовано, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння з 12.04.2026, постійно скандалить, поводить себе агресивно, батьківські обов`язки не виконує. Дітей годує ОСОБА_7 .
Також, на адресу Служби надійшов лист Відділення поліції № 2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області від 16.10.2025 № 221104-2025, про повідомлення на спецлінію «102» від ОСОБА_8 , про те, що за адресою: АДРЕСА_2 , його племінник ОСОБА_6 разом з дружиною ОСОБА_1 , не доглядають за трьома дітьми. В ході відпрацювання даного повідомлення, було здійснено виїзд за вказаною адресою, де було виявлено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка знаходилася в стані алкогольного сп`яніння в присутності малолітньої доньки, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . З ОСОБА_1 проведено профілактичну бесіду та складено адміністративний протокол за ч. 1 ст. 184 КУпАП.
Відповідно до повідомлення Центру соціальних служб Одеської міської ради від 29.09.2025 № 152, стосовно факту домашнього насильства психологічного та фізичного характеру, вчиненого 23.09.2025 по відношенню до ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , з боку її племінника, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , з`ясовано, що ОСОБА_6 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, вчинив домашнє насильство фізичного та психологічного характеру по відношенню до неї. Ситуація домашнього насильства з боку кривдника повторюється систематично. Очевидцем даної сварки була малолітня дитина.
За інформацією веб сайту Судова влада України, ОСОБА_1 постановами Пересипського районного суду м. Одеси від 23.10.2025 у справі № 523/20982/25, та від 09.03.2026 у справі № 523/27573/25 притягувалася до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушень, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП (невиконання батьками або особами, що їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей).
Спеціалістами територіального відділу Служби у справах дітей Одеської міської ради спільно з працівниками відділення поліції №2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області, а також фахівцем Центру соціальних служб Одеської міської ради, з метою захисту прав та законних інтересів дітей, було здійснено виїзди за адресою проживання родини, а саме: АДРЕСА_2 , 10.12.2025, 14.01.2026, 11.02.2026, 11.03.2026. З матір`ю дітей 10.12.2025 проведено профілактичні бесіди, надавано термін для створення належних умов для проживання дітей. Під час рейдів 14.01.2026, 11.02.2026 та 11.03.2026, спеціалістам двері не відчиняли. Були залишені запрошення на прийом до територіального відділу Служби Пересипському районі та до Центру соціальних служб Одеської міської ради. Запрошення були проігноровані.
Під час здійснення візиту 27.04.2026 за адресою: АДРЕСА_2, спеціалістами Служби була викликана бригада швидкої медичної допомоги для огляду малолітніх дітей. Лікарем бригади швидкої медичної допомоги, у дітей виявлено гостру респіраторну інфекцію та педикульоз.
27.04.2026 представниками Служби органу опіки та поліції із залученням бригади швидкої медичної допомоги було проведено оцінку рівня безпеки малолітніх дітей, складено відповідні акти.
Висновок щодо рівня безпеки дітей дуже небезпечно. Перебування малолітніх дітей з матір`ю, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , загрожує життю та здоров`ю дітей, негативно впливає на їх життя, стан здоров`я, розвиток та призводить до неналежного рівня задоволення їх індивідуальних потреб відповідно до віку. 
Спеціалістами Служби малолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , доставлено до КНП «ДМКЛ №3» Одеської міської ради для подальшого медичного обстеження та проведення необхідного лікування.
Наразі діти перебувають в КУ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей Одеської міської ради Одеської області». 
Відповідно до Висновку органу опіки та піклування Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради від 14.07.2026 № 577/01-09-03/26, орган опіки та піклування вважає доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 відносно малолітніх ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . 
Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»).
Частиною 7 ст. 7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.
За правилами статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Права батьків і дітей, які засновані на спорідненості, становлять основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити реалізації цих прав, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції.
Підстави позбавлення батьківських прав визначені ст. 164 Сімейного кодексу України.
Відповідно до ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування (п. 1); ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини (п. 2); жорстоко поводяться з дитиною (п. 3); є хронічними алкоголіками або наркоманами (п. 4); вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва (п. 5); засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини (п. 6).
Як слідує з позовної заяви, як на правову підставу для позбавлення відповідача батьківських прав, позивач посилається на п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України, які визначають що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Оцінюючи всі наявні у справі докази в їх сукупності, суд виходить з того, що позбавлення батьківських прав є виключним заходом сімейно-правової відповідальності, який застосовується лише у випадках доведеної винної поведінки матері чи батька, що виражається у свідомому, тривалому та систематичному ухиленні від виконання своїх батьківських обов`язків.
Оцінюючи наявні у справі докази в їх сукупності, суд виходить із принципу пріоритетності найкращих інтересів дитини та вимоги доведення виключного характеру підстав для застосування такого крайнього заходу, як позбавлення батьківських прав.
Під час вирішення такої категорії спорів судам необхідно мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, вирішення сімейних питань, на який вони йдуть лише у виняткових випадках, і головне - за наявності достатніх та переконливих доказів, що характеризують особливості батька й матері як особи, що становить реальну загрозу для дитини, її здоров`я та психічного розвитку.
Позбавлення батьківських прав є виключною мірою і надзвичайним способом впливу на недобросовісних батьків, яке тягне за собою серйозні правові наслідки як для батьків так і для дітей (ст. 166 СК України). Вказаний захід впливу підлягає застосуванню лише тоді, коли змінити поведінку у кращу сторону, в даному випадку матері, неможливо, і лише при наявності вини в діях останньої.
Такий правовий висновок неодноразово викладено Верховним Судом у постановах, зокрема, від 07 лютого 2024 року в справі № 455/307/22, провадження № 61-16965св23; від 20 березня 2024 року в справі № 204/2097/22, провадження № 61-951св24; від 24 жовтня 2024 року у справі № 199/3287/23, провадження № 61-8177св24, від 29 квітня 2020 року у справі № 522/10703/18, від 13 квітня 2020 року у справі № 760/468/18, від 11 березня 2020 року у справі № 638/16622/17, від 02 жовтня 2019 року у справі № 461/7387/16-ц, від 08 травня 2019 року у справі № 409/1865/17-ц.
Верховний Суд неодноразово звертав увагу, що зверненню до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має передувати виважена та ґрунтовна підготовка, збір необхідної доказової бази, адже більшість чинників, які є підставою для прийняття позитивних рішень у вказаних категоріях справи, мають оціночний характер, залежать від конкретних обставин справи та особистості учасників цих правовідносин (постанови Верховного Суду від 12 лютого 2024 року у справі № 202/1931/22, провадження № 61-14340св23; від 28 лютого 2024 року у справі № 303/4697/22, провадження № 61-16164св23; від 23 жовтня 2024 року у справі № 464/2040/23, провадження № 61-9216св24).
У рішенні від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) ЄСПЛ зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним.
У рішенні від 30 червня 2020 року у справі «Іlya Lyapin vs russia» (заява № 70879/11) ЄСПЛ також наголошував на тому, що позбавлення особи її/його батьківських прав є особливо кардинальним заходом, який позбавляє батька/матір сімейного життя з дитиною, та не відповідає меті їх возз`єднання, зазначивши, що наявність сімейних зв`язків між подружжям та дитиною, про які вони дійсно піклуються, мають бути захищені відповідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Необґрунтоване (за відсутності застосування гнучких заходів впливу для спонукання батьків до належного виконання своїх батьківських обов`язків) позбавлення батьківських прав (прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті кровної спорідненості з нею, не може вважатися таким, що відповідає інтересам дитини (постанова Верховного Суду від 23 жовтня 2024 року в справі № 464/2040/23, провадження № 61-9216св24.
Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити у задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і при наявності вини у діях батьків.
У даному випадку, суд констатує, що протягом розгляду справи, відповідач ОСОБА_1 вчинила всі можливі від неї дії, з метою зміни своєї поведінки, свого життя, створила належні умов для проживання та виховання своїх дітей, постійно відвідує дітей, що підтверджується наступним:
1) Актом обстеження житлових умов від 22.07.2026 року, складеним Службою у правах дітей ОМР. Наведеним актом підтверджується, що проведено обстеження умов проживання відповідачки ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , та встановлено що відповідачкою проведено косметичний ремонт, чисто та прибрано, наявна мебель та побутова техніка. Також наявні продукти харчування, спальні місця та місця для навчання дітей. Створено всі умови для проживання. 
2) Протоколом ЛКК №21 від 25.05.2026 року, оформленим КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» Одеської обласної ради, згідно якого ОСОБА_1 звернулась у денний стаціонар на обстеження за направленням лікаря - нарколога відділення профілактичних наркологічних оглядів. На «Д» обліку не перебуває. Зі слів, вживає алкогольні напої на свята. Вживання інших ПАР заперечує. Знаходилась на обстеженні з 15.05.2026 по 25.05.2026. За період спостереження була охайна, твереза. 15.05.2026, 19.05.2026, 20.05.2026 та 25.05.2026 було проведено дослідження сечі за допомогою експрес-тесту «Coretests» Lot 2415812 на 10 ПАР: амфетаміни, метамфетаміни, морфін, бензодіазепини, барбітурати, екстазі, маріхуана, фенциклідін, екстазі, кокаїн. Наркотичних речовин в усіх тестах не виявлено. 15.05.2026 та 25.05.2026 проведено дослідження слини на етанол за допомогою тестів на етанол. 15.05.2026 року проведено дослідження сечі на 3 наркотичні речовини: МСАТ, @PVP, MDPV за допомогою експрес-тесту «ALL Test» Lot ATDOA 24070134. Консультована психологом. 
3) Довідкою КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» Одеської обласної ради від 25.05.2026 року №0862, згідно якої ОСОБА_1 на психіатричному та наркологічному обліку не перебуває; 
4) Характеристикою сусідів від 16.05.2026 року, які засвідчили що ОСОБА_1 зарекомендувала себе виключно з позитивного боку. Вона веде спокійний, тверезий та добропорядний спосіб життя. Діти охайні, доброзичливі, спиртними напоями не зловживає; 
5) Довідкою КНП «Одеський регіональний клінічний протипухлинний центр» ООР від 19.05.2026 року, згідно якої встановлено, що при обстеженні ОСОБА_1 , ознак заразних шкурних захворювань не виявлено, педикульозу не виявлено;
6) Листом Комунальної установи «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей Одеської міської ради Одеської області» від 07.07.2026 року №467 підтверджується, що згідно направлення Служби у справах дітей Одеської міської ради, з 11.05.2026 року у них знаходяться малолітні: ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . Мати ОСОБА_1 відвідувала дітей: 15.05.2026, 17.05.2026, 21.05.2026, 22.05.2026, 24.05.2026, 29.05.2026, 01.06.2026, 05.06.2026, 08.06.2026, 12.06.2026, 15.06.2026, 23.06.2026, 28.06.2026, 04.07.2026. 
7) Клопотанням Благодійної організації «СІМ`Я» від 11.06.2026 року вхід. №26, адресованим до Пересипського районного суду м. Одеси, благодійна організація повідомила, що ОСОБА_1 , разом із дітьми перебуває під супроводом організації протягом п`яти років. Діти активно беруть участь у заходах, які організовує благодійна організація, відвідують культурні заходи, зокрема театри. ОСОБА_12 та Діана навчаються у ЗОШ №127 м. Одеси. Руслан захоплюється футболом. Діти завжди охайні, доглянуті, життєрадісні. За їхньою поведінкою видно, що вони зростають у доброзичливій атмосфері та отримують належну батьківську увагу і турботу. Після повернення дітей до матері, Благодійна організація «СІМ`Я» продовжить супровід сім`ї, надаватиме підтримку та здійснюватиме контроль за належними умовами проживання, виховання і розвитку дітей. Родина підтримує постійний зв`язок з організацією, відповідально ставиться до виховання дітей та бере участь у соціальному житті.
Також, матеріали справи містять карти профілактичних щеплень дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , що свідчить що про те, що мати слідкує за станом здоров`я дітей.
Згідно Витягу з наказу Військової частини НОМЕР_5 , ОСОБА_6 призваний на військову службу, призначений на посаду гранатометника стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти батальйону територіальної оборони військової частини НОМЕР_5 . 
З огляду на викладене, суд дійшов висновку що матеріалами справи не підтверджується така винна поведінка ОСОБА_1 , яка у своїй сукупності могла би слугувати підставою для беззаперечного висновку про неналежне виконання нею батьківських обов`язків, та як наслідок позбавлення батьківських прав. 
ЄСПЛ зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими.
Інтерес дитини складається з двох аспектів. З одного боку цей інтерес вимагає, що зв`язки дитини з її сім`єю мають бути збережені, за винятком випадків, коли сім`я виявилася особливо непридатною. Звідси випливає, що сімейні зв`язки можуть бути розірвані лише у виняткових випадках, та що необхідно зробити все, щоб зберегти особисті відносини та, якщо і коли це можливо, «відновити» сім`ю. З іншого боку очевидно також, що в інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у здоровому середовищі, та батькам не може бути надано право за статтею 8 Конвенції на вжиття таких заходів, що можуть завдати шкоди здоров`ю та розвитку дитини (Мамчур проти України, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).
У рішенні Європейського суду від 18 грудня 2008 у справі "Савіни проти України" зазначається: "хоча національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати, що розірвання сімейних зав`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. Відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини."
У даній ситуації судом враховано, що держава має позитивний обов`язок вживати виважених і послідовних заходів зі сприяння возз`єднанню дітей зі своїми біологічними батьками, дбаючи при досягненні цієї мети про надання їм можливості підтримувати регулярні контакти між собою (пункт 52 рішення Європейського Суду у справі «Савіни проти України»).
Суд також зазначає, що, в разі якщо встановлено існування родинного зв`язку, держава має, в принципі, діяти у такий спосіб, щоб уможливлювати розвиток такого зв`язку (рішення у справі «Кутцнер проти Німеччини», п. 61). Здійснення заходів із роз`єднання сім`ї є втручанням надзвичайно серйозного характеру. Рішення про вжиття такого заходу має спиратися на достатньо переконливі та зважені аргументи, що враховують інтереси дитини (рішення у справі «Скоццарі та Дж`юнта проти Італії» (Scozzari & Giunta v. Italy) [ВП], заяви № 39221/98 і № 41963/98, п. 148, ECHR 2000-VIII).
Також ЄСПЛ наголошував на тому, що позбавлення особи її/його батьківських прав є особливо кардинальним заходом, який позбавляє батька/матір сімейного життя з дитиною, та не відповідає меті їх возз`єднання, зазначивши при цьому, що наявність сімейних зв`язків між подружжям та дитиною, про які вони дійсно піклуються, мають бути захищені відповідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення ЄСПЛ від 30 червня 2020 року у справі «Ілля Ляпін проти росії», заява № 70879/11).
Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі № 631/2406/15-ц, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.
Очевидно, що сімейні відносини мають «складний» характер, і сім`я може переживати як найкращі, так й найгірші часи. Суду завжди складно зробити висновок про те, що сімейні стосунки неможливо врятувати, і тому суд має позбавляти батьків такого шансу тільки в тому разі, якщо вони становлять реальну загрозу для благополуччя дитини (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 04 квітня 2024 року в справі № 553/449/20 (провадження № 61-2701св24)).
Аналізуючи наявні у матеріалах справи докази, керуючись нормами чинного сімейного законодавства України, виходячи з прецедентної практики ЄСПЛ, діючи виключно з метою забезпечення якнайкращих інтересів дітей, суд дійшов висновку, що позивачем не надано достатніх доказів для застосування до відповідачки такого крайнього заходу впливу, як позбавлення батьківських прав.
Надаючи правову оцінку Висновку органу опіки та піклування Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради від 14.07.2026 № 577/01-09-03/26, яким орган опіки та піклування вважає доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 відносно малолітніх ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , суд зазначає наступне. 
Висновок органу опіки та піклування має рекомендаційний характер для суду та як доказ підлягає дослідженню й оцінці судом на основі всіх наявних в матеріалах справи доказів у їх сукупності та взаємозв`язку (постанови Верховного Суду від 26 липня 2021 року у справі № 638/15336/18, провадження № 61-13690св20; від 07 лютого 2022 року у справі № 759/3554/20, провадження № 61-1544св21; від 10 листопада 2023 року у справі № 401/1944/22, провадження № 61-10115св23; від 15 листопада 2023 року у справі № 932/2483/21, провадження № 61-5203св23).
За положенням частини шостої статі 19 СК України, суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування (про доцільність чи недоцільність позбавлення батьківських прав), якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.
Суд вважає Висновок органу опіки та піклування від 01.05.2026 про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача, неповним, оскільки ним не враховано обставини зміни матір`ю своєї поведінки та свого житті, після відібрання дітей. Зокрема, огляд місця проживання відповідачки ОСОБА_1 , за наслідком якого складений Акт, зроблений Службою у справах дітей вже після подачі до суду Висновку. Також, Висновок не містить тих документів, довідок лікарень, які були предметом дослідження суду, не враховано у ньому і обставин постійного відвідування матір`ю своїх дітей. Висновок містить категоричне формулювання про доцільність позбавлення батьківських прав, однак не містить належного аналітичного обґрунтування, індивідуалізованої оцінки динаміки сімейної ситуації та не відображає повною мірою подальших змін у поведінці та життєвих умовах відповідачки.
Аналізуючи встановлені факти у контексті позбавлення батьківських прав, суди повинні зважувати на те, що позбавлення батьківських прав на дитину та освідомлення цього самою дитиною вже несе в собі негативний вплив на її свідомість та застосовувати цей захід як крайню міру впливу та захисту прав дитини.
Даний висновок викладений у постанові ВП ВС у постанові від 02.10.2019 року з розгляду справи № 461/7387/16-ц, яку суд вважає за необхідним застосувати при розгляді даної справи.
Згідно вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Враховуючи вищевикладене, суд не погоджується з Висновком органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідачки батьківських прав, оскільки такий є передчасним, недостатньо обґрунтованим, не в повній мірі відповідає встановленим судом обставинам, та вочевидь є таким, що суперечить інтересам дітей.
Одночасно, вирішуючи питання щодо з`ясування думки дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яких досяг 12 річного віку, щодо питання позбавлення його матері батьківських прав, суд враховує пояснення представників органу опіки та піклування, Служби у справах дітей, відповідачки ОСОБА_1 , надані у судовому засіданні, які підтвердили гарні відносини між матір`ю ОСОБА_1 та її дітьми, зокрема із ОСОБА_12 , який бажає повернутись додому. 
Суд зазначає, що у зв`язку із розташуванням суду безпосередньо близько до об`єктів критичної та портової інфраструктури, у зв`язку із пошкодженням приміщення суду та постійними повітряними тривогами, ракетними атаками, зборами суддів припинено допуск громадян до приміщення суду. Останнє судове засідання по дані справі, з метою забезпечення прав та інтересів дітей, проводилось шляхом забезпечення участі сторін у судовому засіданні в режимі відеоконференції. Зазначені обставини фактично унеможливили з`ясування думки дитини ОСОБА_10 у судовому засіданні. Однак, враховуючи що матеріалами справи підтверджується бажання ОСОБА_12 повернутись додому, суд враховує ці обставини при вирішенні даної справи. 
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність достатніх підстав для позбавлення відповідачки батьківських прав без надання їй можливості змінити свою поведінку, тим баче що протягом розгляду справи вона довела що вже змінила своє життя, як і відсутня гостра соціальна необхідність в позбавленні її батьківських прав, оскільки позбавлення батьківських прав, тобто природних прав, наданих матері щодо дитини на її виховання, захист її інтересів та інших прав, які виникають із факту кровної спорідненості з дитиною, є крайнім заходом впливу, необхідність застосування якого за обставин цієї справи не доведено.
Окремо суд наголошує, що діяльність органу опіки та піклування має бути спрямована насамперед для забезпечення найкращих інтересів дитини шляхом збереження сімейних зв`язків та надання сім`ї необхідної підтримки для подолання складних життєвих обставин. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу, який може застосовуватися лише після вичерпання менш суворих способів захисту прав дитини та за наявності переконливих доказів свідомого і тривалого невиконання батьками своїх обов`язків.
Суд вважає, що на даний час можливості для збереження родинних зв`язків остаточно не втрачено і у такій ситуації розрив сімейних відносин не відповідає інтересам дітей.
Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» (пункт 49), розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин.
Таких обставин у даній справі не встановлено.
Оскільки вимога про стягнення аліментів на дітей є похідною вимогою і залежить від результату вирішення вимоги про позбавлення батьківських прав, ураховуючи, що у задоволенні позову про позбавлення батьківських прав відмовлено, тому відсутні підстави і для задоволення позову про стягнення аліментів.
Керуючись ст. ст. 4-13, 17, 18, 76, 81, 263, 265, 273 ЦПК України, ст. ст. 7, 155, 164, 165 СК України,
УХВАЛИВ:
У задоволенні позовної заяви Органу опіки та піклування Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Служба у справах дітей Одеської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - відмовити. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Повний текст рішення складено 31.07.2026р.

Суддя:         К.О. Далеко