ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 вересня 2026 р.         м. Чернівці
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Давній В. П., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 на постанову судді Чернівецького районного суду м. Чернівців від 26 серпня 2026 року, -
ВСТАНОВИВ:
Постановою Чернівецького районного суду м. Чернівців від 26 серпня 2026 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 (відповідно до письмових пояснень – АДРЕСА_2 ), визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, щ становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнуто з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн 60 коп. 
Згідно постанови районного суду та протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 726360 від 22.07.2026 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він о 16 год 14 хв. 22 липня 2026 року в м. Чернівці по вул. Олександра Маланчука (колишня Миколаївська), 32 Б керував транспортним засобом Ауді А6, перебуваючи у стані наркотичного сп`яніння, що підтверджено висновком лікаря-нарколога № 337 від 22.07.2026, чим порушив вимоги пункту 2.9 А Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
На вказану постанову особою, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Вважає, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм процесуального та матеріального права, при цьому суд не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до дослідження та оцінки доказів по справі, що потягло за собою необґрунтоване судове рішення. Суд не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду.
ЄУНСС: 725/7565/26     Головуючий у І інстанції: Галичанський О. І.
Номер провадження: 33/822/429/26   Головуючий в апеляційній ін-ції: Давній В. П.
Вказує, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази проведення повноцінного лабораторного дослідження, що є порушенням п. 10 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а тому висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 22.07.2026 року та складений на його основі протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 726360 від 22.07.2026 року є недійсними та недопустимими доказами.
Стверджує, що відсутній в матеріалах справи і акт медичного огляду, до якого згідно вимог п. 15 та 16 розділу ІІІ Інструкції мало бути внесено діагноз, який було встановлено за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторних досліджень.
Зазначає, що суб`єктивна оцінка його поведінки працівниками поліції та судом не може підміняти належне медичне дослідження і не доводить факту вживання ним наркотичних засобів або перебування у стані наркотичного сп`яніння. 
В судове засідання апеляційного суду особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явився, хоча належним чином був повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, при цьому, не повідомив суд про поважність причин його неявки, що у відповідності до вимог ст. 294 КУпАП не перешкоджає розгляду справи.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.
Відповідно до ст.ст. 245, 278, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом. При підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суд має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, а при розгляді справи слід з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах. 
Аналіз матеріалів даного провадження свідчить, що зазначених вимог закону суд першої інстанції, вирішуючи питання про винуватість ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, не дотримався. 
Як на доказ винуватості ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції послався на протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 726360 від 22.07.2026 року (а. с. 1); постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА № 7595056 від 22.07.2026 року (а. с. 3); направлення на огляд водія ОСОБА_1 з метою виявлення стану сп`яніння до ЧОНД (а. с. 4); висновок щодо результатів медичного огляду від 22.07.2026 року (а. с. 5); відеозапис з нагрудної камери працівника поліції (а. с. 8), що здійснював оформлення. 
Вказані докази апеляційний суд не може визнати належними, допустимими, достовірними та такими, які узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», і які свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи із наступного. 
Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина).
Відсутність хоча б одного із вказаних елементів виключає склад правопорушення.
Однією з головних умов огляду водія транспортного засобу на стан сп`яніння є не лише наявність достатності підстав вважати, що водій перебуває у стані сп`яніння чи в нього маються ознаки такого стану, а й та обставина, що він у такому стані керував транспортним засобом.
Тому для притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення вимог п. 2. 9 а ПДР України, передбаченої ч. 1 ст. 130 КпАП України, матеріали справи мають містити належні та допустимі докази сукупності наступних обставин:
- керування особою транспортним засобом у конкретний час і місці;
- вимоги поліцейського до такої особи пройти відповідно до встановленого порядку медичний огляд на стан наявності чи відсутності стану сп`яніння.
Відповідно до приписів п. 12 розд. 2 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС, МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкції), у разі наявності підстав вважати, що водій перебуває під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу і швидкість реакції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Згідно ст. 266 КУпАП, огляд особи у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться у присутності поліцейського. Порядок проведення огляду визначається Кабінетом Міністрів України.
Положеннями п.п. 7, 8 розд. 3 «Інструкції» встановлено, що проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.
Згідно п. 10 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду від 17.12.2008 року зі змінами (далі – Порядку) огляд водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я проводиться із застосуванням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність), тестів на вміст наркотичного засобу або психотропної речовини в організмі особи.
У разі позитивного результату тесту обов`язковим є підтвердження наявності наркотичного засобу або психотропної речовини лабораторним дослідженням. 
Огляд, проведений із порушенням таких вимог, вважається недійсним.
Так із долученого до матеріалів справи відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 був зупинений поліцейськими о 16:14 22.07.2026 року на вул. Олександра Маланчука 32 Б, м. Чернівці. Під час перевірки документів водія ОСОБА_1 у поліцейського виникла підозра, що останній, перебуває в стані наркотичного сп`яніння по виявленим ознакам, що передбачені п. 4 розд. 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв ознак, зокрема, алкогольного та наркотичного сп`яніння № 1452/735 від 09.11.2015 року (далі - Інструкції), у зв`язку з чим працівник поліції запропонував йому пройти огляд на стан сп`яніння у ЧОНД, на що останній погодився.
Під час огляду у ЧОНД було досліджено біологічне середовище (сечу) водія за допомогою тесту на вміст наркотичного засобу або психотропної речовини. 
Лікарем за допомогою тесту-смужки встановлено позитивний результат на солі, марихуану, відтак складено висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакцій, лікарем МОЗ України ОКНП «ЧОНД» - ОСОБА_2 (а. с. 5).
З результатами огляду ОСОБА_1 не погодився.
Разом з цим, всупереч вимогам п. 10 Порядку № 1103, після позитивного результату тесту за допомогою тест смужки у медичному закладі не було проведене у присутності поліцейських лабораторне дослідження біологічного середовища для підтвердження наявності наркотичного засобу або психотропної речовини, яке згідно закону є обов`язковим. 
Про наявність порушення вимог вищевказаного «Порядку» було підтверджено особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, як в апеляційній скарзі, так і в судовому засіданні апеляційного суду.
До того ж, в матеріалах справи відсутній акт медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакцій на підставі даних якого мав бути виданий висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакцій.
Районний суд не надав належної правової оцінки вказаному факту, та безпідставно притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.
Апеляційний суд, звертає увагу на те, що обов`язок збирання доказів у справах про адміністративні правопорушення покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.
Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в статті 62 Конституції України.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Бочаров проти України (остаточне рішення від 17 червня 2011 року) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення поза розумним сумнівом. Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпції щодо фактів.
У своєму рішенні від 10 лютого 1995 року, у справі Алене де Рібермон проти Франції Європейський Суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.
Відтак, апеляційний суд приходить до висновку, що складення висновку про перебування водія у стані наркотичного сп`яніння та огляд особи проведено із порушенням встановленої законом процедури, а тому відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП такий огляд є недійсним. 
Оскільки поліцейським, у вищевказаному протоколі, було зазначено, що водій ОСОБА_1 22.07.2026 року о 16 год 14 хв. у м. Чернівці по вул. Олександра Маланчука, 32 Б керував транспортним засобом «Audi 6», виключно, у стані наркотичного сп`яніння (амфетамін), суд апеляційної інстанції позбавлений можливості вийти за межі такого протоколу та самостійно формулювати адміністративне обвинувачення на погіршення становища особи, яка притягається до відповідальності, оскільки це суперечитиме закону.
Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції У країни презумпції невинності. 
Статтею 62 Конституції України передбачено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. 
Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. 
З огляду на те, що в матеріалах справи не міститься жодного належного й допустимого доказу на підтвердження, поза розумним сумнівом, факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, всі сумніви щодо доведеності вини останнього тлумачаться на його користь. 
З урахуванням викладеного, постанова суду про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. 

Керуючись ст.ст. 130, 294 КУпАП, Чернівецький апеляційний суд, - 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 – задовольнити.
Постанову Чернівецького районного суду м. Чернівців від 26 серпня 2026 року щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП - скасувати, а провадження у справі закрити, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий, суддя 
Чернівецького апеляційного суду    В. П. Давній