РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

13.07.2026 	м. Івано-Франківськ	Справа № 909/739/21	

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Малєєвої О. В., секретар судового засідання Поп`юк Я. В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу, у якій
позивач — Приватне акціонерне товариство "НАЦІОНАЛЬНА ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ "УКРЕНЕРГО", 
відповідач — Акціонерне товариство "ПРИКАРПАТТЯОБЛЕНЕРГО", 
про стягнення 1 989 504,32 грн, з яких 514 783,01 грн — інфляційні втрати, 185 372,41 грн — 3% річних, 657 063,49 грн — пеня, 632 285,41 грн — штраф, нараховані за договором про надання послуг з передачі електричної енергії від 22.05.2019 № 0520-02041,
за участю представників: 
від позивача — Батовська Т. І., 
від відповідача — Кузьмічова Т. В., Каркузаєва Н. Ш.,
ухвалив таке рішення.
1. Предмет позову.
НЕК "Укренерго" звернулось з позовом до АТ "Прикарпаттяобленерго" про стягнення 1 989 504,32 грн, нарахованих у зв`язку з простроченням оплати послуг з передачі електричної енергії за договором про надання послуг з передачі електричної енергії від 22.05.2019 № 0520-02041, з яких 514 783,01 грн — інфляційні втрати, 185 372,41 грн — 3% річних, 657 063,49 грн — пеня, 632 285,41 грн — штраф.
2. Вирішення процесуальних питань під час розгляду справи.
2.1. Форма провадження.
Згідно з ухвалою від 29.07.2021 суд відкрив провадження у справі, вирішив здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження.
2.2. Поновлення процесуальних строків.
У судовому засіданні 31.03.2026 відповідно до ч. 1 ст. 119 ГПК України суд поновив відповідачу строк для подання контррозрахунку штрафних санкцій (заява від 30.03.2026, вх. № 5854/26). 
У судовому засіданні 11.06.2026 на підставі ч. 5 ст. 161 ГПК України суд прийняв до розгляду додаткові пояснення відповідача від 10.06.2026 (вх. № 11068/26).
2.3. Клопотання про виклик спеціаліста.
У судовому засіданні суд відповідно до ч. 1 ст. 71 ГПК України ухвалив відмовити в задоволенні клопотання від 27.04.2026 (вх. № 7769/26) про виклик спеціаліста. Відповідно до ч. 1 ст. 71 ГПК України спеціалістом є особа, яка залучається судом виключно для надання допомоги під час застосування технічних засобів (фотографування, складання схем, відбору зразків тощо). Отже, процесуальний закон обмежує статус спеціаліста вузьким технічним функціоналом і не передбачає його залучення для надання пояснень щодо методики нарахування штрафних санкцій. Перевірка правильності розрахунків належить до компетенції суду та здійснюється під час оцінки письмових доказів. Якщо ж з`ясування цих обставин потребує спеціальних економічних знань, згідно зі ст. 99 ГПК України призначається судова експертиза, а не залучається спеціаліст у порядку ст. 71 ГПК України.
2.4. Зупинення та поновлення провадження.
У підготовчому засіданні суд задовольнив клопотання відповідача про зупинення провадження у справі — зупинив провадження до набрання законної сили судовим рішенням у адміністративній справі № 640/12695/19. У зв`язку з усуненням обставин, які зумовили зупинення, згідно з ухвалою суду від 11.02.2026 провадження у справі було поновлено.
3. Зміст заяв по суті справи.
3.1. Позовна заява від 29.06.2021 № 01/26955 (вх. № 12387/21).
Позовні вимоги мотивовані тим, що між позивачем (оператором системи передачі, далі — ОСП) та відповідачем (користувачем) укладено договір про надання послуг з передачі електричної енергії від 22.05.2019 № 0520-02041 (у редакції додаткової угоди від 12.09.2019). На виконання умов договору позивач надавав відповідачу послуги з передачі електричної енергії, а відповідач був зобов`язаний оплачувати їх шляхом здійснення планових платежів протягом розрахункового місяця та остаточного розрахунку за фактичний обсяг наданих послуг. Позивач зазначає, що відповідач систематично із простроченням та неповно виконував грошові зобов`язання з оплати планових платежів і остаточних розрахунків за фактичний обсяг послуг, у зв`язку з чим за приписами ст. 530, 611, 625 ЦК України та ст. 216, 230, 232 ГК України відповідно до умов договору нарахував інфляційні втрати (514 783,01 грн), 3% річних (185 372,41 грн), пеню (657 063,49 грн) та штраф (632 285,41 грн), всього 1 989 504,32 грн.
3.2. Відзив від 17.08.2021 № 00000058/244 (вх. № 12959/21).
Відповідач проти позову заперечив та просив відмовити в задоволенні позовних вимог повністю, посилаючись на те, що:
- нарахування 3% річних є безпідставним, оскільки планові (авансові) платежі не є грошовим зобов`язанням у розумінні ст. 625 ЦК України (посилається на постанову Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі № 918/631/19);
- переплати, що виникали за результатами коригування вартості послуг, мали зараховуватися в оплату заборгованості, у тому числі першочергово в оплату боргу минулих періодів з найдавнішим терміном виникнення (п. 6.7 договору) та за розпорядженнями відповідача; 
- зменшення планових платежів було правомірним; 
- нарахування пені та штрафу за період з 08.04.2020 до 26.01.2021 є неправомірним з огляду на постанову НКРЕКП від 08.04.2020 № 766; 
- пеня та штраф нараховані поза межами позовної давності та з порушенням шестимісячного строку (ст. 258 ЦК України, ст. 232 ГК України); 
- розрахунок інфляційних втрат здійснено з порушенням методики. 
3.3. Відповідь на відзив від 08.09.2021 № 01/39544 (вх. № 14236/21).
Позивач щодо доводів відповідача заперечив, зазначив, що: 
- послуга з передачі електричної енергії надається безперервно протягом усього розрахункового місяця, а планові платежі є частиною вартості послуги і грошовим зобов`язанням відповідача; 
- правовідносини у справі № 918/631/19 (повернення попередньої оплати за непоставлений товар за ч. 2 ст. 693 ЦК України) не є подібними; 
- згідно з абз. 4 п. 6.7 договору зарахування надлишку коштів в оплату наступних періодів здійснюється ОСП лише за заявою користувача, і відповідач сам своїми листами скеровував переплати на оплату конкретних періодів (contra factum proprium), а ст. 534 ЦК України до спірних відносин не застосовується; 
- постанова НКРЕКП № 766 містить рекомендаційні настанови, а не норми, і позивач не нараховував пеню та штраф за період з 08.04.2020 до 26.01.2021; 
- пеня нарахована не більш як за 6 місяців і заявлена в межах річного строку позовної давності; 
- розрахунок інфляційних втрат здійснено правильно, з урахуванням періодів дефляції.
3.4. Клопотання відповідача від 30.03.2026 (вх. № 5854/26) про долучення контррозрахунку.
У поданому контррозрахунку відповідач з урахуванням своєї правової позиції навів власні нарахування і визначив інфляційні втрати — 424 412,78 грн; 3% річних — 149 863,67 грн; пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ — 610 608,09 грн; штраф — 183 902,88 грн, всього - 1 368 787,42 грн.
3.5. Письмові пояснення позивача від 28.04.2026 (вх. № 7819/26) щодо контррозрахунку.
Позивач заперечив проти контррозрахунку, зазначивши, що він не відповідає фактичним обставинам справи та наявним доказам: 
- відображені у контррозрахунку планові платежі (зокрема 3-й та 4-й планові платежі за серпень 2019 року) суперечать фактичним діям відповідача, який сплатив їх у сумі, визначеній договором; 
- відповідач визначив розмір зобов`язань без урахування абз. 4 п. 6.7 договору (зарахування надлишку за заявою користувача), тоді як до позову додано листи відповідача (від 21.08.2020, 31.08.2020, 18.09.2020, 09.10.2020, 24.11.2020, 03.12.2020, 28.01.2021) з прямими розпорядженнями про зарахування конкретних сум переплат; 
- відповідач самовільно змінює дати отримання актів без доказів, тоді як дати, використані позивачем, підтверджуються повідомленнями про вручення.
3.6. Письмові пояснення відповідача від 10.06.2026 (вх. № 11068/26).
Відповідач заперечує проти позову в повному обсязі, зазначаючи, що розрахунок позивача є математично та методологічно хибним, оскільки не враховує фактичної хронології розрахунків, наявних переплат та умов договору. Зокрема доводить таке: 
- до серпня 2020 року позивач здійснював нарахування з автоматичним урахуванням переплат, а у серпні 2020 року в односторонньому порядку змінив алгоритм розрахунків;
- позивач вибірково застосовує акти коригування (враховує донарахування, але ігнорує акти, за якими виникала переплата); 
- позивач не врахував скориговані планові обсяги (серпень 2019 року, квітень та жовтень 2020 року); 
- неправильно визначив дати отримання актів (п. 10.4 договору — акти вважаються отриманими в день направлення електронною поштою); 
- при розрахунку прострочення у січні 2020 року не врахував перенесення робочих днів; 
- всупереч п. 10.3 договору не направляв повідомлень із зазначенням суми заборгованості. 
Відповідач також посилається на лист позивача від 18.05.2020 № 01/17623, яким, за його твердженням, позивач запевнив про незастосування штрафних санкцій у період карантину та протягом 30 днів після його скасування, вважаючи пред`явлення позову порушенням доктрини venire contra factum proprium. 
Відповідач наголошує, що основна заборгованість сплачена в повному обсязі, і, у разі висновку суду про наявність підстав для стягнення, просить зменшити розмір штрафних санкцій до мінімального рівня з огляду на статус об`єкта критичної інфраструктури та відсутність доказів реальних збитків позивача.
4. Обставини справи, оцінка доказів.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши зібрані у справі докази та оцінивши їх відповідно до приписів ст. 86 ГПК України, суд встановив таке.
4.1. Між ПрАТ "НЕК "Укренерго" (оператор системи передачі, далі — ОСП, позивач) та АТ "Прикарпаттяобленерго" (користувач системи передачі, далі — Користувач, відповідач) 22.05.2019 укладено договір про надання послуг з передачі електричної енергії № 0520-02041 (далі — Договір). Згідно з додатковою угодою від 12.09.2019 Договір викладено в новій редакції. Умови Договору у чинній редакції такі.
ОСП зобов`язується надавати послугу з передачі електричної енергії (далі — Послуга), а Користувач зобов`язується здійснювати оплату за Послугу відповідно до умов цього Договору (п. 1.1).
Сторони здійснюють свою діяльність відповідно до чинного законодавства України, Правил ринку, Кодексу системи передач, Кодексу систем розподілу, Кодексу комерційного обліку, ліцензій та інших нормативно-правових актів, що забезпечують функціонування ринку електричної енергії України (п. 1.2).
Для розрахунків за Договором використовується плановий і фактичний обсяг Послуги: 1) плановий обсяг визначається на основі наданих Користувачем і погоджених ОСП повідомлень щодо планового обсягу передачі електроенергії на розрахунковий місяць; 2) фактичний обсяг визначається на підставі даних щодо обсягів споживання електричної енергії споживачами електропостачальника (додаток № 2) (п. 4.1).
Планова та фактична вартість Послуги (грн) визначається шляхом множення планового та фактичного обсягу Послуги (МВт·год) за розрахунковий період на тариф, встановлений регулятором (грн/МВт·год) (п. 5.1).
Розрахунковим періодом за Договором є 1 (один) календарний місяць (п. 6.1).
Користувач здійснює поетапну попередню оплату планової вартості Послуги ОСП таким чином: 1 платіж — до 17:00 другого банківського дня розрахункового місяця у розмірі не менше 1/5 від планової вартості Послуги; подальша оплата — по 1/5 у періоди: 2 платіж — з 06 до 10 числа; 3 платіж — з 11 до 15 числа; 4 платіж — з 16 до 20 числа; 5 платіж — з 21 до 25 числа розрахункового місяця. Розмір оплати у вказані періоди повинен бути не меншим планової вартості Послуги на 5 днів наперед (п. 6.2).
У разі зміни планових обсягів Послуги протягом розрахункового місяця Користувач передає ОСП факсимільне повідомлення про зміну обсягів не менше ніж за 2 робочі дні до моменту очікуваної зміни та сплачує вартість Послуги до дати очікуваного перевищення запланованих обсягів або зменшує останній/останні планові платежі на відповідну суму у разі зменшення запланованих обсягів (п. 6.3).
У разі зміни Регулятором тарифу на послугу з передачі електричної енергії ОСП здійснює розрахунок належної до сплати вартості Послуги за новим тарифом, починаючи з дня набрання чинності рішенням Регулятора про зміну тарифу (п. 6.4).
Користувач здійснює розрахунок з ОСП за фактичний обсяг Послуги протягом 3 банківських днів з дати отримання та на підставі акта приймання-передачі Послуги; акт ОСП надає Користувачу протягом перших 5 робочих днів місяця, наступного за розрахунковим (п. 6.5).
У разі виникнення розбіжностей за отриманим актом Користувач має право оскаржити зазначену в акті вартість Послуги шляхом направлення ОСП повідомлення протягом 5 робочих днів з моменту отримання акта; процедура оскарження не звільняє Користувача від платіжного зобов`язання у встановлений Договором термін; якщо повідомлення не надано протягом 5 робочих днів, акт вважається прийнятим без розбіжностей (п. 6.6).
У випадку порушення Користувачем термінів розрахунку ОСП має право нарахувати пеню у розмірі 0,1% (але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня) від суми простроченого платежу за кожен день прострочення; пеня нараховується до повного виконання Користувачем своїх зобов`язань; за прострочення понад тридцять календарних днів додатково стягується штраф у розмірі 7 % від суми простроченого платежу. У разі якщо фактичний обсяг оплати Користувачем Послуги перевищує суму, зазначену в акті приймання-передачі, ОСП (за заявою Користувача) протягом 5 банківських днів з дня отримання заяви повертає надлишок коштів або враховує їх як оплату Послуги наступних розрахункових періодів (п. 6.7).
ОСП має право припинити надання Послуги Користувачу, якщо Користувач не виконує зобов`язань з оплати Послуги або нехтує обов`язками за Договором (п. 8.4). 
ОСП направляє Користувачу письмове повідомлення із зазначенням суми заборгованості та кінцевого терміну її оплати (п. 10.3). 
Акти приймання-передачі Послуги та інші документи, направлені електронною поштою, вважаються отриманими Користувачем у день їх направлення (п. 10.4). 
Планові обсяги передачі електричної енергії Користувач зобов`язаний подавати ОСП до 25 (двадцять п`ятого) числа місяця, що передує розрахунковому (п. 10.1).
4.2. На виконання умов Договору відповідач повідомляв позивача про планові обсяги отримання Послуги та про їх зміну, зокрема:
на липень 2019 р. — 20 000 тис. кВт·год (лист від 24.06.2019 № 044/3651); 
на серпень 2019 р. — 24 000 тис. кВт·год (лист від 25.07.2019 № 044/4369), який згодом скориговано до 21 000 тис. кВт·год (лист від 09.08.2019 № 044/4631); 
на вересень 2019 р. — 20 000 тис. кВт·год (лист від 23.08.2019 № 044/4890); 
на листопад 2019 р. — 34 000 тис. кВт·год (лист від 23.10.2019 № 044/6146); 
на грудень 2019 р. — 35 500 тис. кВт·год (лист від 22.11.2019 № 044/6839); 
на січень 2020 р. — 37 600 тис. кВт·год (лист від 24.12.2019 № 044/7671); 
на лютий 2020 р. — 30 500 тис. кВт·год (лист від 23.01.2020 № 044/489); 
на березень 2020 р. — 20 000 тис. кВт·год (лист від 25.02.2020 № 044/715); 
на квітень 2020 р. — 20 000 тис. кВт·год (лист від 24.03.2020 № 50014500/41), який згодом скориговано до 18 000 тис. кВт·год (лист від 30.03.2020 № 50014500/44); 
на травень 2020 р. — 20 000 тис. кВт·год (лист від 27.04.2020 № 50014500/71); 
на червень 2020 р. — 20 000 тис. кВт·год (лист від 25.05.2020 № 50014500/97); 
на липень 2020 р. — 20 000 тис. кВт·год (лист від 25.06.2020 № 50014500/127); 
на серпень 2020 р. — 19 500 тис. кВт·год (лист від 24.07.2020 № 50014500/162); 
на вересень 2020 р. — 19 700 тис. кВт·год (лист від 25.08.2020 № 50014500/197); 
на жовтень 2020 р. — 25 900 тис. кВт·год (лист від 25.09.2020 № 50014500/229), який згодом скориговано до 14 500 тис. кВт·год (лист від 01.10.2020 № 50014500/235); 
на листопад 2020 р. — 30 000 тис. кВт·год (лист від 23.10.2020 № 50014500/263); 
на грудень 2020 р. — 35 000 тис. кВт·год (лист від 27.11.2020 № 50014500/294); 
на січень 2021 р. — 25 000 тис. кВт·год (лист від 10.12.2020 № 50014500/316); 
на лютий 2021 р. — 24 700 тис. кВт·год (лист від 25.01.2021 № 50014500/22).
4.3. Сторони підписали акти приймання-передачі Послуги за відповідні розрахункові періоди, зокрема:
серпень 2019 р. — 20 494,745 МВт·год на загальну вартість 7 676 675,64 грн (від 31.08.2019); 
вересень 2019 р. — 20 693,129 МВт·год на загальну вартість 2 893 892,70 грн (від 30.09.2019); 
жовтень 2019 р. — 27 963,298 МВт·год на загальну вартість 3 910 611,30 грн (від 31.10.2019); 
листопад 2019 р. — 33 221,433 МВт·год на загальну вартість 4 645 950,96 грн (від 30.11.2019); 
грудень 2019 р. — 38 209,926 МВт·год на загальну вартість 5 343 581,74 грн (від 31.12.2019); 
січень 2020 р. — 35 964,021 МВт·год на загальну вартість 6 706 570,63 грн (від 31.01.2020); 
лютий 2020 р. — 27 593,273 МВт·год на загальну вартість 5 145 593,54 грн (від 29.02.2020); 
березень 2020 р. — 19 684,079 МВт·год на загальну вартість 3 670 687,06 грн (від 31.03.2020); 
квітень 2020 р. — 21 494,186 МВт·год на загальну вартість 4 008 235,80 грн (від 30.04.2020); 
травень 2020 р. — 21 242,469 МВт·год на загальну вартість 3 961 295,62 грн (від 31.05.2020); 
червень 2020 р. — 21 297,557 МВт·год на загальну вартість 3 971 568,43 грн (від 30.06.2020); 
липень 2020 р. — 20 775,265 МВт·год на загальну вартість 3 874 171,42 грн (від 31.07.2020); 
серпень 2020 р. — 19 718,209 МВт·год на загальну вартість 5 684 286,42 грн (від 31.08.2020); 
вересень 2020 р. — 19 611,457 МВт·год на загальну вартість 5 653 512,38 грн (від 30.09.2020); 
жовтень 2020 р. — 24 737,274 МВт·год на загальну вартість 7 131 162,40 грн (від 31.10.2020); 
листопад 2020 р. — 30 400,766 МВт·год на загальну вартість 8 763 811,22 грн (від 30.11.2020); 
грудень 2020 р. — 36 219,533 МВт·год на загальну вартість 13 593 625,37 грн (від 31.12.2020); 
січень 2021 р. — 36 618,891 МВт·год на загальну вартість 12 916 068,76 грн (від 31.01.2021); 
лютий 2021 р. — 28 169,351 МВт·год на загальну вартість 9 935 780,81 грн (від 28.02.2021).
4.4. Крім того, між сторонами підписано акти коригування до актів приймання-передачі Послуги і визначений скоригований фактичний обсяг, а саме:
до акту від 31.07.2019 р. — 19 306,717 МВт·год на загальну суму 8 049 279,23 грн (акт від 28.11.2019 р.); 
до акту від 31.08.2019 р. — 20 274,237 МВт·год на загальну суму 7 594 080,41 грн (акт від 02.01.2020 р.); 
до акту від 30.09.2019 р. — 20 456,786 МВт·год на загальну суму 2 860 840,61 грн (акт від 17.02.2020 р.); 
до акту від 31.12.2019 р. — 38 166,759 МВт·год на загальну суму 5 337 544,91 грн (акт від 19.06.2020 р.); 
до акту від 31.01.2020 р. — 30 583,853 МВт·год на загальну суму 5 703 276,91 грн (акт від 18.08.2020 р.); 
до акту від 29.02.2020 р. — 22 957,134 МВт·год на загальну суму 4 281 046,34 грн (акт від 23.09.2020 р.); 
до акту від 30.04.2020 р. — 20 724,325 МВт·год на загальну суму 3 864 672,13 грн (акт від 02.11.2020 р.); 
до акту від 30.06.2020 р. — 21 114,018 МВт·год на загальну суму 3 937 342,08 грн (акт від 25.11.2020 р.); 
до акту від 31.08.2020 р. — 18 197,149 МВт·год на загальну суму 5 245 801,32 грн (акт від 18.01.2021 р.); 
до акту від 30.09.2020 р. — 17 429,957 МВт·год на загальну суму 5 024 638,28 грн (акт від 19.02.2021 р.).
Пунктом 1.5 актів коригування Сторони підтвердили, що Користувач не має претензій до ОСП стосовно наданої Послуги, а пунктом 1.4 — факт належного надання ОСП Послуги Користувачу. Докази оскарження відповідачем актів приймання-передачі Послуги в порядку п. 6.6 Договору відсутні.
4.5. Позивач виставляв відповідачу рахунки-фактури для здійснення платежів за послуги з передачі електричної енергії, зокрема:
№ 0520-02041/31/07/2019 від 31.07.2019 (за липень 2019 р.): вартість послуги (з ПДВ) — 8 305 053,44 грн, оплачено станом на 31.07.2019 — 1 380 000,00 грн, усього до сплати — 6 925 053,44 грн;
№ 0520-02041/04/09/2019 від 04.09.2019 (за серпень 2019 р.): вартість послуги (з ПДВ) — 7 676 675,64 грн, сплачений аванс — 7 865 928,00 грн (переплата), борг на 31.08.2019 — 0,00 грн;
№ 0520-02041/04/10/2019 від 04.10.2019 (за вересень 2019 р.): вартість послуги (з ПДВ) — 2 893 892,70 грн, сплачений аванс — 2 796 960,00 грн, усього до сплати на 30.09.2019 — 96 932,70 грн;
№ 0520-02041/04/11/2019 від 04.11.2019 (за жовтень 2019 р.): вартість послуги (з ПДВ) — 3 910 611,30 грн, сплачений аванс — 3 915 744,00 грн (переплата), усього до сплати на 31.10.2019 — 0,00 грн;
№ 0520-02041/04/12/2019 від 04.12.2019 (за листопад 2019 р.): вартість послуги (з ПДВ) — 4 645 950,96 грн, сплачений аванс — 4 754 832,00 грн (переплата), усього до сплати на 30.11.2019 — 0,00 грн;
№ 0520-02041/03/01/2020 від 03.01.2020 (за грудень 2019 р.): вартість послуги (з ПДВ) — 5 343 581,74 грн, сплачений аванс — 4 964 604,00 грн, усього до сплати на 31.12.2019 — 378 977,74 грн;
№ 0520-02041/04/02/2020 від 04.02.2020 (за січень 2020 р.): вартість послуги (з ПДВ) — 6 706 570,63 грн, сплачений аванс — 7 011 648,00 грн (переплата), усього до сплати на 31.01.2020 — 0,00 грн;
№ 0520-02041/04/03/2020 від 04.03.2020 (за лютий 2020 р.): вартість послуги (з ПДВ) — 5 145 593,54 грн, сплачений аванс — 5 687 640,00 грн (переплата), усього до сплати на 29.02.2020 — 0,00 грн;
№ 0520-02041/03/04/2020 від 03.04.2020 (за березень 2020 р.): вартість послуги (з ПДВ) — 3 670 687,06 грн, сплачений аванс — 3 720 360,24 грн (переплата), усього до сплати на 31.03.2020 — 0,00 грн;
№ 0520-02041/04/05/2020 від 04.05.2020 (за квітень 2020 р.): вартість послуги (з ПДВ) — 4 008 235,80 грн, сплачений аванс — 2 072 896,94 грн, усього до сплати на 30.04.2020 — 1 935 338,86 грн;
№ 0520-02041/04/06/2020 від 04.06.2020 (за травень 2020 р.): вартість послуги (з ПДВ) — 3 961 295,62 грн, сплачений аванс — 1 491 840,00 грн, усього до сплати на 31.05.2020 — 2 469 455,62 грн;
№ 0520-02041/03/07/2020 від 03.07.2020 (за червень 2020 р.): вартість послуги (з ПДВ) — 3 971 568,43 грн, сплачений аванс — 751 956,83 грн, усього до сплати на 30.06.2020 — 3 219 611,60 грн;
№ 0520-02041/04/08/2020 від 04.08.2020 (за липень 2020 р.): вартість послуги (з ПДВ) — 3 874 171,42 грн, усього до сплати на 31.07.2020 — 3 874 171,42 грн;
№ 0520-02041/04/09/2020 від 04.09.2020 (за серпень 2020 р.): вартість послуги (з ПДВ) — 5 684 286,42 грн, усього до сплати на 31.08.2020 — 5 684 286,42 грн;
№ 0520-02041/05/10/2020 від 05.10.2020 (за вересень 2020 р.): вартість послуги (з ПДВ) — 5 653 512,38 грн, усього до сплати — 5 653 512,38 грн;
№ 0520-02041/04/11/2020 від 04.11.2020 (за жовтень 2020 р.): вартість послуги (з ПДВ) — 7 131 162,40 грн, усього до сплати — 7 131 162,40 грн;
№ 0520-02041/04/12/2020 від 04.12.2020 (за листопад 2020 р.): вартість послуги (з ПДВ) — 8 763 811,22 грн, усього до сплати — 8 763 811,22 грн;
№ 0520-02041/04/01/2021 від 04.01.2021 (за грудень 2020 р.): вартість послуги (з ПДВ) — 13 593 625,37 грн, сплачений аванс — 2 627 184,00 грн, усього до сплати на 31.12.2020 — 10 966 441,37 грн;
№ 0520-02041/04/02/2021 від 04.02.2021 (за січень 2021 р.): вартість послуги (з ПДВ) — 12 916 068,76 грн, сплачений аванс — 2 801 692,30 грн, усього до сплати на 31.01.2021 — 10 114 386,46 грн;
№ 0520-02041/04/03/2021 від 04.03.2021 (за лютий 2021 р.): вартість послуги (з ПДВ) — 9 935 780,81 грн, сплачений аванс — 2 371 291,14 грн, усього до сплати на 28.02.2021 — 7 564 489,67 грн.
4.6. Відповідач здійснював оплату планових платежів та остаточних розрахунків за фактичний обсяг наданих послуг, що підтверджується такими платіжними дорученнями:
платіжне доручення № 789 від 21.08.2019 на суму 74 222,40 грн (оплата 5 етапу за передачу е/е за серпень 2019 р.);
платіжне доручення № 1046 від 03.09.2019 на суму 559 392,00 грн (оплата 1 етапу за вересень 2019 р.);
платіжне доручення № 1065 від 06.09.2019 на суму 559 392,00 грн (оплата 2 етапу за вересень 2019 р.);
платіжне доручення № 11 від 11.09.2019 на суму 370 139,64 грн (оплата 3 етапу за вересень 2019 р.);
платіжне доручення № 1078 від 16.09.2019 на суму 559 392,00 грн (оплата 4 етапу за вересень 2019 р.);
платіжне доручення № 175 від 20.09.2019 на суму 9 392,00 грн (оплата 5 етапу за вересень 2019 р.);
платіжне доручення № 402 від 02.10.2019 на суму 33 148,80 грн (оплата 1 етапу за жовтень 2019 р.);
платіжне доручення № 671 від 09.10.2019 на суму 783 148,80 грн (оплата 2 етапу за жовтень 2019 р.);
платіжне доручення № 673 від 09.10.2019 на суму 96 932,70 грн (оплата за вересень 2019 р.);
платіжне доручення № 735 від 11.10.2019 на суму 33 148,80 грн (оплата 3 етапу за жовтень 2019 р.);
платіжне доручення № 27581 від 18.10.2019 на суму 33 148,80 грн (оплата 4 етапу за жовтень 2019 р.);
платіжне доручення № 969 від 24.10.2019 на суму 33 148,80 грн (оплата 5 етапу за жовтень 2019 р.);
платіжне доручення № 1209 від 04.11.2019 на суму 966,40 грн (оплата 1 етапу за листопад 2019 р.);
платіжне доручення № 1335 від 08.11.2019 на суму 966,40 грн (оплата 2 етапу за листопад 2019 р.);
платіжне доручення № 2513 від 15.11.2019 на суму 966,40 грн (оплата 3 етапу за листопад 2019 р.);
платіжне доручення № 2512 від 15.11.2019 на суму 950 000,00 грн (оплата 3 етапу за листопад 2019 р.);
платіжне доручення № 1584 від 20.11.2019 на суму 45 833,70 грн (оплата 4 етапу за листопад 2019 р.);
платіжне доручення № 2527 від 20.11.2019 на суму 900 000,00 грн (оплата 4 етапу за листопад 2019 р.);
платіжне доручення № 28480 від 25.11.2019 на суму 950 966,40 грн (оплата 5 етапу за листопад 2019 р.);
платіжне доручення № 1859 від 03.12.2019 на суму 42 920,80 грн (оплата 1 етапу за грудень 2019 р.);
платіжне доручення № 28884 від 10.12.2019 на суму 737 146,59 грн (оплата 2 етапу за грудень 2019 р.);
платіжне доручення № 2563 від 13.12.2019 на суму 900 000,00 грн (оплата 3 етапу за грудень 2019 р.);
платіжне доручення № 2118 від 13.12.2019 на суму 92 920,80 грн (оплата 3 етапу за грудень 2019 р.);
платіжне доручення № 2591 від 20.12.2019 на суму 800 000,00 грн (оплата 4 етапу за грудень 2019 р.);
платіжне доручення № 2235 від 20.12.2019 на суму 84 039,76 грн (оплата 4 етапу за грудень 2019 р.);
платіжне доручення № 29252 від 24.12.2019 на суму 992 920,80 грн (оплата 5 етапу за грудень 2019 р.);
платіжне доручення № 2491 від 08.01.2020 на суму 1 402 329,60 грн (оплата 1 етапу за січень 2020 р.);
платіжне доручення № 29527 від 10.01.2020 на суму 1 402 329,60 грн (оплата 2 етапу за січень 2020 р.);
платіжне доручення № 29574 від 14.01.2020 на суму 378 977,74 грн (оплата за грудень 2019 р.);
платіжне доручення № 2706 від 20.03.2020 на суму 745 920,00 грн (оплата 4 етапу за березень 2020 р.);
платіжне доручення № 31650 від 01.04.2020 на суму 9 239,76 грн (оплата за жовтень 2019 р. та акт коригування від 30.03.2020 до акту від 31.10.2019);
платіжне доручення № 31666 від 02.04.2020 на суму 671 328,00 грн (оплата 1 етапу за квітень 2020 р.);
платіжне доручення № 2691 від 15.04.2020 на суму 671 328,00 грн (оплата 3 етапу за квітень 2020 р.);
платіжне доручення № 32263 від 08.05.2020 на суму 300 000,00 грн (оплата за квітень 2020 р. за р/ф № 0520-02041/04/05/2020);
платіжне доручення № 32266 від 12.05.2020 на суму 800 000,00 грн (оплата за квітень 2020 р. за р/ф № 0520-02041/04/05/2020);
платіжне доручення № 32291 від 13.05.2020 на суму 835 338,86 грн (оплата за квітень 2020 р. за р/ф № 0520-02041/04/05/2020);
платіжне доручення № 3302 від 21.05.2020 на суму 109 577,21 грн (оплата за листопад 2019 р. та акт коригування від 18.05.2020 до акту від 30.11.2019);
платіжне доручення № 3555 від 29.05.2020 на суму 745 920,00 грн (оплата за травень 2020 р.);
платіжне доручення № 33308 від 24.06.2020 на суму 769 455,62 грн (оплата за травень 2020 р. за р/ф № 0520-02041/04/06/2020);
платіжне доручення № 4300 від 30.06.2020 на суму 745 920,00 грн (оплата за червень 2020 р.);
платіжне доручення № 34161 від 30.07.2020 на суму 2 414 967,54 грн (оплата за небаланси е/е за квітень 2020 р.);
платіжне доручення № 34162 від 30.07.2020 на суму 750 000,00 грн (оплата за передачу е/е за липень 2020 р.);
платіжне доручення № 2810 від 31.07.2020 на суму 1 823 726,30 грн (оплата за небаланси е/е за травень 2020 р.);
платіжне доручення № 2812 від 31.07.2020 на суму 1 135 160,89 грн (оплата за небаланси е/е за дві декади липня 2020 р.);
платіжне доручення № 2811 від 31.07.2020 на суму 1 395 127,63 грн (оплата за небаланси е/е за червень 2020 р.);
платіжне доручення № 34518 від 14.08.2020 на суму 850 000,00 грн (оплата за передачу е/е за липень 2020 р.);
платіжне доручення № 35077 від 07.09.2020 на суму 1 124 276,40 грн (оплата за серпень 2020 р. за р/ф № 0520-02041/04/08/2020);
платіжне доручення № 6006 від 10.09.2020 на суму 1 200 000,00 грн (оплата за серпень 2020 р.);
платіжне доручення № 35474 від 24.09.2020 на суму 32 439,90 грн (оплата за серпень 2020 р.);
платіжне доручення № 35679 від 05.10.2020 на суму 88 638,04 грн (оплата за березень 2020 р.);
платіжне доручення № 35847 від 09.10.2020 на суму 1 135 807,44 грн (оплата за вересень 2020 р.);
платіжне доручення № 35967 від 15.10.2020 на суму 1 135 807,44 грн (оплата за вересень 2020 р.);
платіжне доручення № 6822 від 19.10.2020 на суму 271 260,24 грн (оплата за вересень 2020 р.);
платіжне доручення № 36131 від 23.10.2020 на суму 1 110 282,62 грн (оплата за вересень 2020 р.);
платіжне доручення № 36294 від 29.10.2020 на суму 1 412 552,40 грн (оплата за жовтень 2020 р.);
платіжне доручення № 7330 від 09.11.2020 на суму 1 412 552,40 грн (оплата за жовтень 2020 р.);
платіжне доручення № 7441 від 13.11.2020 на суму 1 412 552,40 грн (оплата 3 етапу за жовтень 2020 р.);
платіжне доручення № 7631 від 23.11.2020 на суму 1 393 505,20 грн (оплата за жовтень 2020 р.);
платіжне доручення № 37005 від 27.11.2020 на суму 121 478,85 грн (оплата за травень 2020 р. та акт коригування від 17.11.2020);
платіжне доручення № 37007 від 27.11.2020 на суму 1 729 656,00 грн (оплата 1 етапу за листопад 2020 р.);
платіжне доручення № 37008 від 27.11.2020 на суму 1 729 656,00 грн (оплата 2 етапу за листопад 2020 р.);
платіжне доручення № 37768 від 14.12.2020 на суму 1 729 656,00 грн (оплата 3 етапу за листопад 2020 р.);
платіжне доручення № 38001 від 23.12.2020 на суму 67 087,66 грн (оплата за липень 2020 р. та акт коригування від 21.12.2020);
платіжне доручення № 38019 від 24.12.2020 на суму 1 700 000,00 грн (оплата за листопад 2020 р.);
платіжне доручення № 38142 від 31.12.2020 на суму 2 627 184,00 грн (оплата за грудень 2020 р.);
платіжне доручення № 38236 від 11.01.2021 на суму 2 627 184,00 грн (оплата 2 етапу за грудень 2020 р.);
платіжне доручення № 38921 від 15.02.2021 на суму 2 363 197,20 грн (оплата 3 етапу за січень 2021 р.);
платіжне доручення № 39050 від 19.02.2021 на суму 2 363 197,20 грн (оплата 4 етапу за січень 2021 р.);
платіжне доручення № 39136 від 23.02.2021 на суму 3 024 794,86 грн (оплата за січень 2021 р.);
платіжне доручення № 39217 від 25.02.2021 на суму 1 742 417,04 грн (оплата за лютий 2021 р.);
платіжне доручення № 39417 від 10.03.2021 на суму 1 742 417,04 грн (оплата за лютий 2021 р.);
платіжне доручення № 39546 від 15.03.2021 на суму 2 000 000,00 грн (оплата за лютий 2021 р.);
платіжне доручення № 39751 від 24.03.2021 на суму 3 822 072,63 грн (оплата за лютий 2021 р.);
платіжне доручення № 39882 від 26.03.2021 на суму 1 954 046,64 грн (оплата за березень 2021 р.);
платіжне доручення № 39945 від 29.03.2021 на суму 4 000 000,00 грн (оплата за березень 2021 р.);
платіжне доручення № 40051 від 31.03.2021 на суму 3 816 186,56 грн (оплата за березень 2021 р.).
4.7. Відповідач направляв на адресу позивача листи з проханням зарахувати наявні переплати в рахунок оплати наступних періодів, зокрема:
лист від 21.08.2020 № 50014500/196: зарахувати переплату за липень 2019 р. у сумі 6 036,83 грн як оплату за червень 2020 р.;
лист від 31.08.2020 № 50014500/204: зарахувати переплати, що виникли станом на 28.08.2020 за період з липня 2019 р. по липень 2020 р., а саме: переплату за липень 2019 р. у сумі 249 737,38 грн в оплату за вересень 2019 р. (156 200,27 грн) та за грудень 2019 р. (93 537,11 грн); переплату за серпень 2019 р. у сумі 271 847,59 грн в оплату за грудень 2019 р. (265 081,31 грн) та за березень 2020 р. (6 766,28 грн); переплату за жовтень 2019 р. у сумі 5 132,70 грн в оплату за березень 2020 р.; переплату за листопад 2019 р. у сумі 103 748,34 грн в оплату за березень 2020 р.; переплату за січень 2020 р. у сумі 222 482,14 грн в оплату за березень 2020 р.; переплату за лютий 2020 р. у сумі 203 917,00 грн в оплату за березень 2020 р. (145 004,06 грн) та за квітень 2020 р. (58 912,94 грн);
лист від 18.09.2020 № 50014500/221: зарахувати переплату за січень 2020 р. у сумі 1 003 293,72 грн як оплату за серпень 2020 р.;
лист від 09.10.2020 № 50014500/245: зарахувати переплату за лютий 2020 р. у сумі 864 547,20 грн як оплату за вересень 2020 р.;
лист від 24.11.2020 № 50014500/290: зарахувати переплату за квітень 2020 р. у сумі 143 563,67 грн як оплату за листопад 2020 р.;
лист від 05.12.2020 № 50014500/300: зарахувати переплату за червень 2020 р. у сумі 34 226,35 грн як оплату за листопад 2020 р.;
лист від 28.01.2021 № 50014500/29: зарахувати переплату за серпень 2020 р. у сумі 438 485,10 грн як оплату за січень 2021 р.
4.8. Наведені докази підтверджують те, що відповідач із простроченням установлених Договором строків здійснював оплату планових платежів та остаточних розрахунків за фактичний обсяг наданих послуг. 
Основну суму заборгованості на дату звернення з позовом відповідач сплатив. 
5. Норми права та мотиви, якими суд керувався при ухваленні рішення.
5.1. Відносини, пов`язані з передачею, розподілом, купівлею-продажем та постачанням електричної енергії, регулюються Законом України "Про ринок електричної енергії" від 13.04.2017 № 2019-VIII (далі - Закон). 
Учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на договірних засадах; для забезпечення функціонування ринку укладається, зокрема, договір про надання послуг з передачі електричної енергії (ст. 4 Закону). 
Передача електричної енергії — транспортування електричної енергії електричними мережами оператора системи передачі від електричних станцій до пунктів підключення систем розподілу та електроустановок споживання, а також міждержавними лініями (п. 60 ч. 1 ст. 1 Закону). 
Послуги з передачі електричної енергії надаються на договірних засадах на основі типових договорів згідно з Кодексом системи передачі, затвердженим постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 309. 
З огляду на викладене Договір від 22.05.2019 № 0520-02041 є договором про надання послуг з передачі електричної енергії.
5.2. До спірних правовідносин суд застосовує Господарський кодекс України (далі - ГК України), чинний на час існування спірних правовідносин.
На підставі господарського договору між суб`єктами господарювання виникають господарські зобов`язання (ст. 173, 174 ГК України). 
Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору (ч. 1 ст. 193 ГК України, ст. 526 ЦК України). 
Відповідно до умов Договору позивач зобов`язався надавати послугу з передачі електричної енергії, а відповідач — здійснювати її оплату в порядку, визначеному Договором.
5.3. Згідно зі ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином і в установлений строк. 
За умовами розділу 6 Договору сторони погодили здійснення розрахунків двома видами платежів — плановим та фактичним. Плановий обсяг підлягає оплаті на умовах поетапної попередньої оплати протягом розрахункового місяця, а фактичний обсяг встановлюється по закінченні розрахункового місяця на підставі акта приймання-передачі Послуги (акта коригування). 
Суд встановив, що позивач з серпня 2019 р. до лютого 2021 р. надавав відповідачу послуги з передачі електричної енергії; доказів оскарження актів приймання-передачі Послуги в порядку п. 6.6 Договору відповідач не подав, а тому вартість наданих послуг вважається погодженою сторонами.
5.4. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (ч. 1 ст. 610 ЦК України). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України). 
Відповідач із простроченням установлених Договором строків здійснював оплату планових платежів та остаточних розрахунків за фактичний обсяг наданих послуг, що є підставою для застосування наслідків прострочення грошового зобов`язання.
5.5. За приписами ч. 1 ст. 216 та ст. 230 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність шляхом застосування господарських санкцій (неустойки, штрафу, пені). 
Згідно зі ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума, яку боржник повинен сплатити кредиторові у разі порушення зобов`язання.
Санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором (ч. 4 ст. 231 ГК України, ст. 551 ЦК України). 
У п. 6.7 Договору сторони погодили нарахування пені у розмірі 0,1% (але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня) від суми простроченого платежу за кожен день прострочення та штрафу у розмірі 7 % від суми простроченого платежу за прострочення понад тридцять днів. 
Позивач нарахував пеню за відповідні періоди на відповідні суми заборгованості у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, а також штраф.
5.6. Щодо доводів відзиву та додаткових пояснень відповідача суд зазначає таке.
5.6.1. Суд відхиляє твердження про те, що планові (авансові) платежі не є грошовим зобов`язанням і на них не нараховуються 3% річних. За змістом ст. 509, 524, 533– 535, 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях, що передбачає обов`язок боржника сплатити кошти на користь кредитора. Технологічно надання послуги з передачі електричної енергії є безперервним процесом і здійснюється протягом усієї дії Договору. Планові платежі є частиною вартості послуги, яку Користувач замовив і зобов`язаний оплатити, а отже є грошовим зобов`язанням. 
Наведений висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10.04.2024 у справі № 913/211/23, ухваленій за подібних правовідносин (за договором про надання послуг з передачі електричної енергії між ПрАТ "НЕК "Укренерго" та користувачем з аналогічними умовами п. 6.7). Вказано, що як невиконання (неналежне виконання) користувачем зобов`язання з оплати планового обсягу послуги на умовах попередньої оплати, так і зобов`язання з оплати фактичного обсягу послуг є порушенням виконання грошового зобов`язання і зумовлює настання відповідальності за ст. 611, 625 ЦК України. 
Цей висновок Верховного Суду підлягає врахуванню на підставі ч. 4 ст. 236 ГПК України. 
Посилання відповідача на постанову Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі № 918/631/19 суд відхиляє, оскільки у цій справі йшлося про повернення суми попередньої оплати за непоставлений товар (ч. 2 ст. 693 ЦК України), тоді як у спірних правовідносинах послуга фактично надається протягом протягом визначеного періоду. 
За таких обставин порушення строків (розмірів) сплати планових платежів є простроченням грошового зобов`язання, за яке настає відповідальність за ст. 625 ЦК України. 
5.6.2. Стосовно зарахування переплат та доводу про односторонню зміну алгоритму розрахунків. 
В абз. 4 п. 6.7 Договору (у редакції додаткової угоди від 12.09.2019) передбачено, що у разі якщо фактичний обсяг оплати Користувачем послуги перевищує суму, зазначену в акті приймання-передачі, ОСП за заявою Користувача протягом 5 банківських днів з дня отримання заяви повертає надлишок коштів або враховує їх в оплату Послуги наступних розрахункових періодів. 
Надані докази (вказані у п. 4.6 цього рішення) підтверджують те, що відповідач своїми листами надавав розпорядження щодо зарахування переплат в оплату конкретних розрахункових періодів, і саме у такий спосіб позивач їх зараховував. 
Твердження відповідача про необхідність іншого (у тому числі автоматичного) зарахування переплат суперечить умовам Договору та його попередній поведінці (принцип contra factum proprium — заборона суперечливої поведінки). 
Суд відхиляє твердження відповідача про те, що до серпня 2020 року позивач нібито здійснював нарахування з автоматичним урахуванням переплат, а згодом в односторонньому порядку змінив алгоритм. Зарахування надлишку в оплату наступних періодів за абз. 4 п. 6.7 Договору з самого початку допускалось лише за заявою Користувача, і саме на підставі листів-розпоряджень відповідача позивач здійснював таке зарахування. 
Безпідставним є довід про вибіркове врахування актів коригування. Вказані докази підтверджують те, що позивач враховував як акти коригування, за якими вартість послуги збільшувалася, так і акти, за якими виникала переплата. Переплати за останніми зараховувались в оплату відповідних періодів за розпорядженнями відповідача. 
Приписи ст. 534 ЦК України, на які посилається відповідач, не можуть бути застосовані, оскільки цією нормою визначено черговість погашення вимог кредитора у разі недостатності платежу. Водночас спірні правовідносини врегульовані умовами Договору.
5.6.3. Щодо доводів відповідача про неврахування позивачем скоригованих планових обсягів за серпень 2019 року, квітень та жовтень 2020 року.
Відповідно до п. 6.3 Договору у разі зміни планових обсягів послуги протягом розрахункового місяця Користувач передає ОСП факсимільне повідомлення про зміну обсягів не менше ніж за 2 робочі дні до моменту очікуваної зміни та зменшує останній/останні планові платежі на відповідну суму у разі зменшення запланованих обсягів.
Суд проаналізував зміст вказаного пункту у взаємозв`язку з п. 6.2 Договору та дійшов висновку, що сторони погодили чіткий алгоритм дій у разі зменшення планових обсягів: Користувач має право зменшити на відповідну суму виключно останній (п`ятий) плановий платіж. Договір не надає відповідачу права самостійно здійснювати перерахунок (пропорційне зменшення) перших чотирьох планових платежів. Їх розмір становить 1/5 від планової вартості послуги, яка фіксується на початку розрахункового місяця на підставі первісної заявки Користувача.
Суд встановив, що відповідач, дійсно, направляв позивачу листи про зменшення планових обсягів передачі електричної енергії:
на серпень 2019 року (лист від 09.08.2019 № 044/4631);
на квітень 2020 року (лист від 30.03.2020 № 50014500/44);
на жовтень 2020 року (лист від 01.10.2020 № 50014500/235).
Водночас відповідач всупереч умовам п. 6.3 Договору зменшив розмір проміжних (поточних) планових платежів і здійснював їх оплату у розмірі, меншому за 1/5 від первісної планової вартості, і допустив виникнення недоплати (заборгованості) на відповідних етапах розрахунків та прострочення грошового зобов`язання.
Тому суд відхиляє доводи відповідача про неврахування позивачем скоригованих планових обсягів як такі, що не відповідають умовам Договору. Розрахунок позивача у цій частині є обґрунтованим, математично і методологічно правильним.
5.6.4. Щодо застосованого тарифу та адміністративної справи № 640/12695/19.
Провадження у цій справі зупинялося до набрання законної сили судовим рішенням у адміністративній справі № 640/12695/19 і було поновлено ухвалою від 11.02.2026 у зв`язку з усуненням обставин, що зумовили зупинення. 
Вартість наданих послуг у розрахунку позивача визначена за тарифами на послуги з передачі електричної енергії, встановленими постановами НКРЕКП, чинними для відповідача у відповідні розрахункові періоди. Зупинення дії відповідних постанов НКРЕКП, на яке посилався відповідач, стосувалося визначеного переліку суб`єктів (зокрема АТ "Нікопольський завод феросплавів", АТ "Запорізький завод феросплавів", АТ "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат", АТ "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат", АТ "Дніпроазот" та інших). До вказаного переліку відповідач не включений. За таких обставин розрахунок вартості послуг та відповідних нарахувань здійснено за належними (чинними для відповідача) тарифами, і підстав вважати його помилковим у цій частині немає.
5.6.5. Стосовно постанови НКРЕКП від 08.04.2020 № 766 та листа позивача від 18.05.2020 № 01/17623. 
Надані Регулятором настанови щодо незастосування до електропостачальників заходів з нарахування пені та штрафу мають рекомендаційний характер і не є нормативним приписом, який позбавляє кредитора права на застосування штрафних санкцій. Таке право передбачене законом (ст. 216, 230 ГК України, ст. 549, 611 ЦК України), і його позбавлення має встановлюватися також законом, а не підзаконним актом. 
Лист позивача від 18.05.2020 № 01/17623 відображав зазначені рекомендаційні настанови, викладені в постанові № 766 щодо відтермінування застосування пені та штрафу у період карантину. Водночас позивач пеню та штраф за період з 08.04.2020 до 26.01.2021 не нараховував, що підтверджується його розрахунком. Заявлені до стягнення пеня та штраф нараховані за прострочення поза межами зазначеного періоду, а 3% річних та інфляційні втрати (які не є штрафними санкціями) вказаними листом і постановою № 766 не охоплювались. 
Таким чином пред`явлення позову не суперечить попередній поведінці позивача і не порушує доктрину venire contra factum proprium. 
5.6.6. З приводу визначення періодів прострочення (дати отримання актів; розрахунок за січень 2020 року) суд зазначає таке. 
Періоди прострочення оплати за фактичний обсяг послуг визначено позивачем від дат фактичного отримання відповідачем актів приймання-передачі Послуги, що підтверджуються рекомендованими повідомленнями про вручення, доданими до позовної заяви. Твердження відповідача про інші дати отримання актів електронною поштою належними доказами не підтверджені, а тому до уваги не беруться.
Ненаправлення позивачем письмового повідомлення про суму заборгованості (п. 10.3 Договору) не є передумовою нарахування передбачених законом і Договором санкцій за прострочення грошового зобов`язання. 
Щодо розрахунку за плановими платежами у січні 2020 року суд враховує те, що згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 23.10.2019 № 995-р робочий день з понеділка 06.01.2020 було перенесено на суботу 11.01.2020, а тому 02.01.2020 було робочим (банківським) днем. Перший плановий платіж мав бути здійснений до кінця другого банківського дня розрахункового місяця, і період прострочення визначено позивачем правильно. 
5.6.7. Стосовно позовної давності та шестимісячного строку нарахування пені. 
Пеня нарахована позивачем не більш як за 6 місяців за кожен період прострочення (ч. 6 ст. 232 ГК України) і заявлена до стягнення в межах річного строку позовної давності (ст. 258 ЦК України). 
На вимоги про стягнення 3% річних та інфляційних втрат поширюється загальна позовна давність. 
Крім того, суд враховує, що протягом 2019 року заборгованість відповідача за наданими послугами була переважно відсутня (становила 0,00 грн) внаслідок наявних переплат (п. 4.4 цього рішення). А тому більша частина нарахувань стосується періодів прострочення, починаючи з квітня 2020 року. 
5.6.8. Щодо одночасного стягнення пені та штрафу належить врахувати те, що в п. 6.7 Договору сторони погодили два самостійні види неустойки за порушення строків розрахунку: пеню в розмірі 0,1% (але не більше подвійної облікової ставки НБУ) від суми простроченого платежу за кожен день прострочення та штраф у розмірі 7 % від суми простроченого платежу за прострочення понад 30 календарних днів. 
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 01.06.2021 у справі № 910/12876/19 сформувала правову позицію про те, що сторони можуть передбачити в договорі одночасне стягнення пені та штрафу, що узгоджується зі свободою договору (ст. 627 ЦК України) та приписами ст. 546 ЦК України і ст. 231 ГК України. 
Верховний Суд у складі Касаційного господарського суду у постанові від 02.04.2019 у справі № 917/194/18 (за подібних умов договору — пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ та штраф 7 % за прострочення понад 30 днів) зазначив, що одночасне стягнення штрафу та пені не суперечить ст. 61 Конституції України, оскільки згідно зі ст. 549 ЦК України пеня та штраф є формами неустойки, а згідно зі ст. 230 ГК України — видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. 
Оскільки п. 6.7 Договору прямо передбачає нарахування як пені, так і штрафу, одночасне їх стягнення є правомірним і не становить подвійної відповідальності за одне порушення.
5.6.9. Оцінюючи контррозрахунк відповідача (інфляційні втрати — 424 412,78 грн, 3% річних — 149 863,67 грн, пеня — 610 608,09 грн, штраф — 183 902,88 грн, а всього 1 368 787,42 грн), суд виходить з того, що він ґрунтується на доводах, які суд відхилив вище, а саме: автоматичне зарахування переплат усупереч абз. 4 п. 6.7 Договору та розпорядчим листам самого відповідача; самовільну зміну дат отримання актів приймання-передачі без належних доказів; неврахування окремих актів коригування та скоригованих планових обсягів. 
Оскільки покладені в основу контррозрахунку доводи є необґрунтованими, такий контррозрахунок не може бути прийнятий судом. Розбіжності у нарахуваннях, зокрема, визначення відповідачем штрафу в розмірі 183 902,88 грн (632 285,41 грн за розрахунком позивача) зумовлені зменшенням відповідачем бази нарахування.
5.7. Перевірка розрахунків. 
Суд перевірив здійснені позивачем розрахунки та встановив таке. 
Нарахування інфляційних втрат, 3% річних пені та штрафу здійснено окремо за кожним простроченим плановим платежем та за кожним остаточним розрахунком за фактичний обсяг наданих послуг за період від дня, наступного за днем настання строку оплати, до дня фактичної сплати відповідної суми. 
Прострочені суми та періоди визначено за рахунками-фактурами, актами приймання-передачі, актами коригування та платіжними дорученнями (підрозділи 4.2– 4.6 цього рішення). 
Розрахунок інфляційних втрат здійснено із застосуванням індексів інфляції Державної служби статистики України окремо за кожен період прострочення, з урахуванням періодів, у які індекс інфляції становив менше одиниці (дефляція).
Розрахунок 3% річних здійснено за формулою: сума заборгованості х 3% х кількість днів прострочення / кількість днів у році (365, а у високосному 2020 році — 366). 
Пеня обчислена за подвійною обліковою ставкою НБУ, що діяла у відповідний період (оскільки договірна ставка 0,1% за день перевищує подвійну облікову ставку НБУ, пеня обмежена подвійною обліковою ставкою — п. 6.7 Договору).
Штраф обчислено у розмірі 7 % від сум, прострочення яких перевищило 30 календарних днів.
5.8. Щодо клопотання відповідача про зменшення розміру штрафних санкцій.
Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України та ст. 233 ГК України розмір неустойки (штрафних санкцій) може бути зменшений за рішенням суду за наявності виняткових обставин, зокрема, якщо він значно перевищує розмір збитків. Суд також бере до уваги ступінь виконання зобов`язання боржником, майновий стан сторін, не лише майнові, але й інші інтереси сторін. 
Вирішуючи питання про можливість зменшення розміру штрафних санкцій, суд бере до уваги такі обставини.
1) Ступінь виконання зобов`язання: відповідач виконав основне грошове зобов`язання в повному обсязі; станом на дату звернення позивача до суду заборгованість відсутня.
2) Статус відповідача: АТ "Прикарпаттяобленерго" є оператором системи розподілу та належить до об`єктів критичної інфраструктури. Стягнення неустойки в повному обсязі створює надмірний фінансовий тягар, який може негативно вплинути на безперебійне постачання електричної енергії.
3) Значне перевищення розміру штрафних санкцій над розміром збитків. Матеріальні втрати позивача компенсуються стягненням інфляційних втрат та 3% річних, які у цій справі становлять 700 155,42 грн. Позивач не надав суду доказів понесення інших збитків. Водночас розмір неустойки визначено в сумі 1 289 348,90 грн, що більше ніж у півтора раза (1,8) перевищує розмір збитків, і є надмірним. 
Загальні засади цивільного законодавства передбачають справедливість, добросовісність та розумність (п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України). Завданням неустойки є одночасно дисциплінування боржника та захист майнових прав кредитора. Проте господарські санкції не можуть бути інструментом безпідставного збагачення кредитора за рахунок боржника, а їх застосування повинно відповідати принципу пропорційності.
4) Баланс інтересів сторін. Належить врахувати, що позивач (ОСП) також є стратегічним підприємством критичної інфраструктури, а тому повне звільнення відповідача від сплати штрафних санкцій порушить баланс інтересів сторін. 
Оцінивши наведені обставини, суд вважає за необхідне зменшити розмір пені та штрафу на 50%, стягнувши 644 674,45 грн (328 531,74 грн — пеня, 316 142,71 грн — штраф).
6. Висновок суду.
6.1. Враховуючи викладене, позов належить задовольнити частково - стягнути з відповідача на користь позивача 1 344 829,87 грн, з яких 514 783,01 грн — інфляційні втрати, 185 372,41 грн — 3% річних, 328 531,75 грн — пеня, 316 142,70 грн — штраф; відмовити у задоволенні позовних вимог в частині стягнення 644 674,45 грн, з яких 328 531,74 грн — пеня, 316 142,71 грн — штраф.
7. Судові витрати.
7.1. Склад та порядок розподілу судових витрат визначено главою 8 ГПК України.
Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. 
7.2. Позивач сплатив судовий збір у розмірі 29 842,56 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 13 від 02.07.2021.
Відповідно до ч. 9 ст. 129 ГПК України, оскільки спір виник внаслідок неправильних дій відповідача, судовий збір у розмірі 29 842,56 грн покладається на нього.
7.3. Інших судових витрат сторони не заявили.
Керуючись ст. 2, 86, 123, 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.
2. Стягнути з Акціонерного товариства "ПРИКАРПАТТЯОБЛЕНЕРГО" (76014, м. Івано-Франківськ, вул. Індустріальна, 34; ідентифікаційний код 00131564) на користь Приватного акціонерного товариства "НАЦІОНАЛЬНА ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ "УКРЕНЕРГО" (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 25; ідентифікаційний код 00100227) 1 344 829,87 грн (один мільйон триста сорок чотири тисячі вісімсот двадцять дев`ять гривень вісімдесят сім копійок), з яких 514 783,01 грн — інфляційні втрати, 185 372,41 грн — 3% річних, 328 531,75 грн — пеня, 316 142,70 грн — штраф, а також 29 842,56 грн (двадцять дев`ять тисяч вісімсот сорок дві гривні п`ятдесят шість копійок) судового збору.
3. Відмовити у задоволенні позовних вимог в частині стягнення 644 674,45 грн, з яких 328 531,74 грн — пеня, 316 142,71 грн — штраф.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 22.07.2026.

Суддя О. В. Малєєва