Номер провадження: 33/813/1279/26
Номер справи місцевого суду: 501/1136/26 
Головуючий у першій інстанції Яковець Є. О. 
Доповідач Коновалова В. А.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
Іменем України
15.07.2026 року м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Коновалової В.А., 
з участю секретаря судового засідання – Юцикова Д.Є.,
захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 ,
потерпілого – ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Одеса в залі суду
апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 , адвоката Ілляшенко Марини Олександрівни,
на постанову Чорноморського міського суду Одеської області від 14 травня 2026 року, у справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, 
в с т а н о в и в:
Короткий зміст постанови суду першої інстанції
Постановою Чорноморського міського суду Одеської області від 14 травня 2026 року ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн та стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір на користь держави у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665,60 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги
В апеляційній скарзі захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 , адвокат Ілляшенко М.О. просить постанову Чорноморського міського суду Одеської області від 14 травня 2026 року у справі № 501/1136/26 скасувати, провадження у справі щодо ОСОБА_3 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, посилаючись на незаконність та необґрунтованість оскаржуваної постанови суду першої інстанції, неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
(1)Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції при розгляді справи обмежився формальним посиланням на п. 16.12 Правил дорожнього руху України та не дослідив характер дій кожного з водіїв, а також причинно-наслідковий зв`язок між їхніми діями та настанням ДТП; на фотоматеріалах відсутні будь-які ознаки гальмування автомобіля SsangYong до моменту безпосереднього наближення до місця зіткнення, що на думку захисника свідчить про невиконання цим водієм вимог п. 12.3 ПДР України (не вжив заходів для зменшення швидкості чи зупинки ТЗ у разі виникнення перешкоди); гальмівний шлях починається вже у момент, коли автомобіль Ford Fusion під керуванням ОСОБА_3 фактично майже завершив проїзд перехрестя, тобто, ОСОБА_3 вже завершувала маневр, а не створювала раптову перешкоду. Суд не врахував, що характер пошкоджень транспортних засобів, механіка зіткнення та розташування автомобілів після ДТП свідчать про значну швидкість руху автомобіля SsangYong; справа була вирішена на підставі поверхневих та суб`єктивних висновків. Судом не було призначено автотехнічної експертизи, хоча саме без встановлення цих обставин, висновок про винуватість ОСОБА_3 є передчасним та недоведеним.
Захисник посилається, що свідок ОСОБА_4 під час судового засідання, 14 травня 2026 року вказала, що автомобіль SsangYong рухався на великій швидкості та фактично в`їхав у автомобіль Ford Fusion у момент завершення перетину перехрестя, що залишено поза увагою суду першої інстанції.
Захисник вважає, що фактичні обставини події у своїй сукупності мають ознаки так званої «автопідстави», тобто штучного створення водієм автомобіля SsangYong дорожньо-транспортної ситуації з метою подальшого отримання матеріальної вигоди, компенсації або покладення вини на іншого учасника дорожнього руху.
В апеляційній скарзі захисник просив суд призначити у справі судову-автотехнічну експертизу, проведення якої доручити експертам Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.
Апеляційним судом, у відповідності до положень ч. 5 ст. 294 КУпАП, учасники ДТП повідомлялись про дату, час та місце судового засідання, призначеного на 15.07.2026 року.
В судовому засіданні 15.07.2026 року захисник Ілляшенко М.О. підтримала клопотання про призначення авто-технічної експертизи.
Потерпілий ОСОБА_2 заперечував проти задоволення клопотання.
15.07.2026 року апеляційний суд постановою, що занесена до протоколу судового засідання, відмовив в задоволенні клопотання про призначення авто-технічної експертизи, з огляду на наступне.
Згідно ч. 1 ст. 273 КУпАП експерт призначається органом (посадовою особою), у провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення, у разі коли виникає потреба в спеціальних знаннях, у тому числі для визначення розміру майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, а також суми грошей, одержаних внаслідок вчинення адміністративногоправопорушення, які підлягатимуть конфіскації.
Відповідно до статті 1 Закону України "Про судову експертизу" судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів досудового розслідування чи суду.
Апеляційний суд зауважує, що під час розгляду справи судом першої інстанції відповідне клопотання стороною захисту не заявлялося, звертаючись із даним клопотанням до апеляційного суду захисником Ілляшенко М.О. не викладені обставини та не надані докази неможливості звернення до суду першої інстанції з клопотанням про призначення авто-технічної експертизи, з причин, що об`єктивно не залежали від неї. Крім того, в судовому засіданні сторони по справі зазначили, що обидва транспортні засоби відремонтовані. Апеляційний суд звертає увагу, що судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, разом із тим потреби в призначенні авто-технічної експертизи по даній справі немає, так як наявні докази дають можливість встановити відповідні обставини по справі без її проведення.
Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвокат Ілляшенко М.О. в судовому засіданні в режимі відеоконференції просила апеляційну скаргу задовольнити.
Потерпілий ОСОБА_2 просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та потерпілого, апеляційний суд вважає необхідним зазначити таке.
Згідно положень ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, відомостями та інформацією з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також іншими документами.
Вимогами ст.252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Приймаючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції оцінивши надані докази у їх сукупності, дійшов висновку, що ОСОБА_3 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, що підтверджується наступними доказами: протокол про адміністративне правопорушення, в якому викладено обставини ДТП, посвідчення водія не вилучалося, є пояснення: «Не згодна»; рапорт про надходження повідомлення зі служби «102» про ДТП; схема місця ДТП, в якій відображено місце зіткнення, розташування транспортних засобів, зазначені пошкодження автомобілів, є підписи учасників ДТП; пояснення потерпілого ОСОБА_2 , зміст яких відповідає його поясненням наданим у суді; пояснення ОСОБА_3 , зміст яких відповідає її поясненням наданим у суді; витяг з бази даних поліції щодо ОСОБА_3 : вперше притягається до адміністративної відповідальності; витяг з бази даних поліції щодо автомобіля Ford Fusion, реєстраційний номер НОМЕР_1 , власник – ОСОБА_3 . Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, яка вперше притягається до адміністративної відповідальності, ступінь її вини, відсутність обставин, що пом`якшують або обтяжують її відповідальність, суд вважав необхідним та достатнім накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу.
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції надав належну правову оцінку доказам, обґрунтовано визнав їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.
Стаття 124 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів чи іншого майна.
Отже, умовою відповідальності за вказаною нормою є сукупність наступних обставин: встановлення факту порушення особою ПДР, наслідки у вигляді пошкодження транспортного засобу (засобів) чи іншого майна, а також причинно-наслідковий зв`язок між порушенням ПДР і виявленими пошкодженнями.
Пунктом 16.12 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, визначено, що на перехресті рівнозначних доріг водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що наближаються праворуч, крім перехресть, де організовано круговий рух.
На підтвердження вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, до суду надано протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 594154 від 17.02.2026 року.
До протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 594154 від 17.02.2026 року додані: схема місця ДТП, яке сталося 17.02.2026; письмові пояснення ОСОБА_3 , письмові пояснення ОСОБА_2 ; рапорт про надходження повідомлення зі служби «102» про ДТП. Судом першої інстанції, за клопотанням захисника, долучено до матеріалів справи оптичний диск на якому міститься 16 фотозображень з місця ДТП, на яких зображені загальний вигляд місця ДТП, розташування транспортних засобів, їх пошкодження, дорожнє покриття тощо.
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 594154 від 17.02.2026 року, вбачається, що 17.02.2026 року о 16:00 год водій ОСОБА_3 , керуючи автомобілем Ford Fusion, реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вул. Вишневій в м. Чорноморську Одеського р-ну Одеської обл., на перехресті з вулицею Садовою на перехресті рівнозначних доріг не надала переваги в русі автомобілю SsangYong, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який рухався по вул. Садова з права від неї, в результаті чого допустила зіткнення з автомобілем SsangYong, реєстраційний номер НОМЕР_2 . В результаті два автомобіля отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, ДТП без потерпілих, чим порушив п. 16.12 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.
Протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 з зауваженням: «ознайомлена, не згодна». 
Згідно схеми місця дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 17.02.2026 року о 16:00 годині, зафіксовано напрямок руху транспортних засобів, місце зіткнення та місце розташування транспортних засобів після ДТП та перелік видимих (зовнішніх) пошкоджень, отриманих у наслідок ДТП, зокрема у транспортного засобу Ford Fusion, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_3 : пошкоджено передні і задні праві двері; у транспортного засобу SsangYong, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_2 , пошкоджено передній бампер, декоративна решітка. Вказана схема підписана ОСОБА_3 та ОСОБА_2 без зауважень.
З письмових пояснень ОСОБА_3 вбачається, що вона 17.02.2026 року приблизно о 16:00 годині керувала автомобілем Ford Fusion, реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вул. Вишнева в м. Чорноморськ зі сторони вул. Олександрійської у напрямку вул. В.Шума, під`їжджаючи до перехрестя з вул. Садова, по правилам повинна була пропустити авто, яке їхало по вул. Садова, але воно з`явилося швидко і майже як навмисно, ударив її авто. ОСОБА_3 зазначила, що фактично вже проїхала перехрестя, удар прийшовся в задню дверь, що підтверджує, що автомобіль з`явився несподівано і не гальмував. Вказане може засвідчити пасажир, яка була в машині ОСОБА_3 . Автомобіль їхав по вул. Садова, праворуч від ОСОБА_3 . Удар по машині прийшовся у праву сторону. При ДТП фізичних травм не отримала, медичної допомоги не потребує, написано власноруч.
З письмових пояснень ОСОБА_2 вбачається, що він 17.02.2026 року приблизно о 16:00 годині керував автомобілем SsangYong, реєстраційний номер НОМЕР_2 , по вул. Садова зі сторони вул. Захисників України в м. Чорноморськ в напрямку вул. Парусна, під`їжджаючи до вул. Вишнева, на перехресті його не пропустив Ford Fusion, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в результаті чого відбулася ДТП. Форд рухався з вул. Олександрійської у напрямку вул. В.Шума ліворуч від ОСОБА_2 . В наслідок ДТП травм не отримав, медичної допомоги не потребує. Пояснення написані власноруч.
Апеляційний суд не вбачає порушення вимог законодавства при складанні поліцейським схеми місця ДТП, адже фактичні дані відповідають об`єктивним обставинам цієї ДТП, узгоджуються між собою, не суперечать обставинам викладеним у протоколі про адміністративне правопорушення та письмовим поясненням учасників ДТП.
Проаналізувавши матеріали справи в їх сукупності, апеляційний суд вважає, що водій ОСОБА_3 проявила неуважність під час керування автомобілем та порушила ПДР, що призвело до зіткнення транспортних засобів і їх механічних пошкоджень. Розташування транспортних засобів на схемі місця ДТП та характер пошкоджень підтверджують наявність порушення п.16.12 ПДР у діях ОСОБА_3 .
Отже, судом встановлено, що місце зіткнення знаходиться на перехресті рівнозначних доріг, на якому відсутні будь-які знаки пріоритету чи організація кругового руху, у зв`язку з чим до спірних правовідносин підлягає застосуванню пункт 16.12 Правил дорожнього руху, який зобов`язує водія транспортного засобу надати дорогу транспортним засобам, що наближаються праворуч. Як убачається з матеріалів справи, водій ОСОБА_3 , керуючи автомобілем Ford Fusion, реєстраційний номер НОМЕР_1 , порушила зазначену вимогу та, не надавши переваги автомобілю SsangYong, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який рухався праворуч, створила небезпеку та допустила зіткнення транспортних засобів, що призвело до їх пошкодження.
Таким чином, саме невиконання водієм Ford Fusion ОСОБА_3 обов`язку надати перевагу автомобілю, який наближався праворуч, перебуває у прямому причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди, що свідчить про наявність у її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги про неповне з`ясування обставин справи є необґрунтованими, оскільки суд першої інстанції всебічно та повно дослідив наявні в матеріалах справи докази: протокол про адміністративне правопорушення, пояснення учасників ДТП, схему місця події, фотоматеріали, яким суд дав належну оцінку відповідно до вимог ст. 252 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги про формальний підхід суду першої інстанції до оцінки доказів та посилання на те, що судом не було призначено автотехнічної експертизи, є безпідставними, оскільки стороною захисту під час розгляду справи судом першої інстанції відповідне клопотання не заявлялося, а дослідженні докази у сукупності підтверджують порушення п. 16.12 ПДР водієм Ford Fusion ОСОБА_3 .
Доводи апелянта про те, що автомобіль Ford Fusion, реєстраційний номер НОМЕР_1 , завершував маневр не можуть бути прийняті судом апеляційної інстанції, оскільки з наявних у справі доказів убачається, що зіткнення відбулося в межах перехрестя рівнозначних доріг, а отже, у водія Ford Fusion був обов`язок дотримуватися вимог пункту 16.12 ПДР з огляду на те, що зазначена вимога покладає на водія, який рухається ліворуч, обов`язок надати перевагу транспортному засобу, який наближається праворуч, так згідно схеми місця дорожньо-транспортної пригоди у наслідок ДТП, у транспортного засобу Ford Fusion, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_3 : пошкоджено передні і задні праві двері; у транспортного засобу SsangYong, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_2 , пошкоджено передній бампер, декоративна решітка. 
Доводи захисника про те, що причиною ДТП було перевищення швидкості водієм SsangYong, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_2 є власним тлумаченням обстановки події та не заслуговують на увагу, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази, які б підтверджували факт такого порушення, адже швидкість руху транспортного засобу не була зафіксована жодним технічним засобом і не підтверджена іншими доказами, що виключає можливість врахування цих доводів при вирішенні справи. Дії водія автомобіля SsangYong, який наближався праворуч, за будь-яких обставин не звільняли ОСОБА_3 від обов`язку виконати вимоги п. 16.12 ПДР та надати дорогу зазначеному транспортному засобу, оскільки обов`язок надати перевагу транспортному засобу, що наближався праворуч, виник у неї ще до в`їзду на перехрестя, і саме невиконання цього обов`язку зумовило настання дорожньо-транспортної пригоди. 
В суді апеляційної інстанції потерпілий ОСОБА_2 зазначив, що рухався зі швидкістю 20-30 км/год.
Посилання захисника, що ОСОБА_2 перебував в стані с`яніння апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечував вказане твердження, зазначивши, що працівниками поліції проводилася перевірка водіїв на стан алкогольного сп`яніння, що підтверджується показами свідка ОСОБА_4 в суді першої інстанції, відповідно яких обидва водії пройшли огляд на стан сп`яніння. Суд зауважує, що в матеріалах справи відсутні докази проходження водіями відповідної перевірки, разом із тим захисником не надано доказів на підтвердження зазначених доводів.
Твердження апеляційної скарги про наявність у діях водія автомобіля SsangYong, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_2 порушень вимог п.п. «б» п.12.3 ПДР, що перебувають у причинному зв`язку з механічними пошкодженнями транспортних засобів, не можуть бути предметом судового розгляду і отримувати відповідну юридичну оцінку, оскільки розгляд провадиться лише у межах складеного протоколу щодо ОСОБА_3 . Відповідно до ст.ст. 279, 280 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається судом у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення. Отже, у справі щодо ОСОБА_3 суд зобов`язаний надати оцінку саме її діям у дослідженій дорожній обстановці на предмет дотримання вимог ПДР України.
Посилання ОСОБА_3 на погану видимість на перехресті апеляційним судом не враховуються, оскільки, відповідно до п.16.12 ПДР, вона була зобов`язана зупинитися, переконатися у безпечності виконання маневру та лише після цього продовжити рух. Наявність перешкод, що обмежують оглядовість перехрестя, не звільняє водія від обов`язку забезпечити безпеку дорожнього руху.
Доводи апеляційної скарги про те, що фактичні обставини події у своїй сукупності мають ознаки так званої «автопідстави», тобто штучного створення водієм автомобіля SsangYong дорожньо-транспортної ситуації з метою подальшого отримання матеріальної вигоди, компенсації або покладення вини на іншого учасника дорожнього руху, та останній рухався на значній швидкості та не гальмував, не підтверджено жодними доказами.
Доводи апеляційної скарги, що свідок ОСОБА_4 під час судового засідання, 14 травня 2026 року вказала, що автомобіль SsangYong рухався на великій швидкості та фактично в`їхав у автомобіль Ford Fusion у момент завершення перетину перехрестя, що залишено поза увагою суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції ставиться критично, оскільки свідок ОСОБА_4 була пасажиром автомобіль Ford Fusion, під керуванням ОСОБА_3 яка є дружиною брата ОСОБА_4 , про що ОСОБА_4 зазначила в суді першої інстанції, тобто свідок перебуває у родинних відносинах із особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, що об`єктивно може впливати на неупередженість та достовірність наданих нею показів. Суд також зазначає, що свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні під час розгляду справи судом першої інстанції надала пояснення, що вона не бачила, чи перевіряла ОСОБА_3 відсутність автомобілів праворуч від неї перед виїздом на перехрестя.
Будь-яких доказів на підтвердження наявності підстав для скасування оскаржуваної постанови, скаржником не надано.
Зважаючи на фактичні обставини події ДТП, яка мала місце 17.02.2026 року, апеляційний суд погоджується з висновками місцевого суду щодо наявності у діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки її дії, як водія транспортного засобу, знаходяться у прямому причинному зв`язку з ДТП та наслідками, що настали у виді пошкодження транспортних засобів.
Апеляційний суд вважає, що розглядаючи справу, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про вчинення ОСОБА_3 порушення правил дорожнього руху та, відповідно, вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.
При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_3 місцевий суд в повній мірі врахував характер і спосіб вчиненого, особу правопорушника, ступінь її вини, інші обставини справи, що впливають на вид стягнення, і обґрунтовано застосував стягнення у його мінімальному розмірі у вигляді штрафу, що передбачене санкцією ст.124 КУпАП.
Згідно положень ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.
Таким чином, враховуючи вищенаведене в сукупності, апеляційний суд приходить до висновку про залишення апеляційної скарги захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 , адвоката Ілляшенко М.О. без задоволення та оскаржуваної постанови Чорноморського міського суду Одеської області від 14 травня 2026року, якою ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП без змін.
Керуючись ст.ст. 251, 280, 283, 294 КУпАП суд,
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 , адвоката Ілляшенко Марини Олександрівни, залишити без задоволення.
Постанову Чорноморського міського суду Одеської області від 14 травня 2026 року, якою ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя В.А. Коновалова