Справа № 683/2439/26
2/683/1780/2026 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2026 року м. Старокостянтинів 

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області в особі головуючого -судді Лугового О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу №683/2439/26, 2/683/1780/2026 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

23 липня 2026 року ТОВ «Споживчий центр» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №07.01.2026-100001008 від 07.01.2026 року в розмірі 27 280 грн., з яких: 8 800 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 12 320 грн. - заборгованість за процентами, 1 760 грн. – комісія за надання кредиту, 4 400 грн. – неустойка, та 2 662 грн. 40 коп. судового збору.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач вказує, що 07.01.2026 року сторони уклали в електронній формі кредитний договір №07.01.2026-100001008, за умовами якого товариство надало  ОСОБА_1 кредит у розмірі 5 500 грн. строком на 140 днів з дати його надання, зі сплатою фіксованої незмінною процентної ставки у розмірі 1% за один день користування кредитом. Термін повернення кредиту – 26.05.2026 року. Комісія, пов`язана з наданням кредиту – 20% від суми кредиту та дорівнює 1 100 грн. Денна процентна ставка – 0,87%. У свою чергу,  ОСОБА_1 зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами та комісію.
Крім того, 07.01.2026 року сторони уклали в електронній формі додаткову угоду до кредитного договору №07.01.2026-100001008, за умовами якого товариство надало  ОСОБА_1 кредит у розмірі 3 300 грн. строком на 140 днів з дати його надання 1-го траншу, зі сплатою фіксованої незмінною процентної ставки у розмірі 1% за один день користування кредитом. Термін повернення кредиту – 26.05.2026 року. Комісія, пов`язана з наданням кредиту – 20% від суми кредиту та дорівнює 660 грн. Денна процентна ставка – 0,87%. У свою чергу,  ОСОБА_1 зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами та комісію.
Однак, відповідач належним чином не виконав своїх зобов`язань щодо погашення кредиту, процентів, в зв`язку із чим станом на 09 липня 2026 року утворилась заборгованість в розмірі 27 280 грн., з яких: 8 800 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 12 320 грн. - заборгованість за процентами, 1 760 грн. – комісія за надання кредиту, 4 400 грн. – неустойка.
У зв`язку з цим позивач просить суд стягнути з  ОСОБА_1 на свою користь вищезазначену заборгованість.
Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 24 липня 2026 року у справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Встановлено відповідачам 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву відповідно до ст. 178 ЦПК України.
Відповідач своїм правом на подачу відзиву у встановлені судом строки, згідно ухвали Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 24 липня 2026 року, скористався.
10 серпня 2026 року ОСОБА_1 подав до суду через систему «Електронний суд» відзив на позовну заяву, згідно якої частково визнає позовні вимоги, а саме: суми прострочених платежів по тілу кредиту (тіло кредиту) у розмірі 8 800,00 грн. та суми прострочених платежів по процентах у розмірі 8 800,00 грн. В іншій частині вважаємо позовні вимоги незаконними з наступних підстав. Вважає незаконним нарахування відсотків відповідно до статті 625 Цивільного Кодексу України у розмірі 4 400 грн., оскільки згідно Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану» від 15.03.2022 №2120-ІХ, серед іншого, внесено зміни до розділу Прикінцеві та перехідні положення ЦК України та доповнено його пунктом 18 наступного змісту: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем)». Крім того, зазначає що вимога про стягнення комісії у розмірі 1 760 грн. за кредитним договором № 07.01.2026-100001008 від 07.01.2026 року є нікчемною. У зв`язку з чим просить, зменшити розмір суми прострочених платежів по процентах до 100 % від суми прострочених платежів по тілу кредиту, який становить 8 800 гривень, тобто з 12 320,00 грн. до 8 800,00 грн. Відмовити у задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості по відсоткам відповідно до статті 625 Цивільного Кодексу України у розмірі 4 400 гривень та суми прострочених платежів за комісією у розмірі 1 760,00 грн. Вирішити питання про розподіл судових витрат з урахуванням ч. 2 ст. 141 ЦПК України, ч. 1 ст. 142 ЦПК України.
10 серпня 2026 року від представника позивача до суду через систему «Електронний суд» надійшла відповідь на відзив, згідно якого останній позивні вимоги задовольнити в повному обсязі, оскільки матеріали справи не містять жодних розрахунків, які б спростовували правильність розрахунків заборгованості долучених до матеріалів справи позивачем, а за висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 11.07.2018 року у справі №753/7883/15, доводи сторони про необґрунтованість розрахунку кредитної заборгованості є безпідставними, якщо на його спростування сторона не надала власного розрахунку.
10 серпня 2026 року ОСОБА_1 подав до суду через систему «Електронний суд» заперечення на відповідь на відзив, згідно якого просить зменшити розмір суми прострочених платежів по процентах до 100 % від суми прострочених платежів по тілу кредиту, який становить 8 800 гривень, тобто з 12 320,00 грн. до 8 800,00 грн. Відмовити у задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості по відсоткам відповідно до статті 625 Цивільного Кодексу України у розмірі 4 400 гривень та суми прострочених платежів за комісією у розмірі 1 760,00 грн. Вирішити питання про розподіл судових витрат з урахуванням ч. 2 ст. 141 ЦПК України, ч. 1 ст. 142 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків.
Судом встановлено, що 07 січня 2026 року між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 в електронній формі було укладено кредитний договір №07.01.2026-100001008, за умовами якого ТОВ «Споживчий центр» надало ОСОБА_1 кредит у розмірі 5 500 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а ОСОБА_1 зобов`язався повернути кредитні кошти та сплатити нараховані проценти та комісію відповідно до графіка платежів.
За умовами вказаного кредитного договору сторони передбачили, що кредит надається строком на 140 днів з дати його надання; дата повернення (виплати) кредиту 26 травня 2026 року. 
Також сторони узгодили, що процентна ставка - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається Кредит (надалі - "процентна ставка"). Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку.
Комісія, пов`язана з наданням Кредиту (надалі – "Комісія", економічна сутність – плата за надання Кредиту) – 20% від суми Кредиту та дорівнює 1 100 грн. 00 коп. Комісія розраховується шляхом множення суми Кредиту (база розрахунку) на розмір Комісії у відсотковому значенні. Нараховується Кредитором та обліковується в день видачі кредиту. (п.7 договору).
Денна процентна ставка – загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом протягом всього строку, на який надається Кредит, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту. Денна процентна ставка та її розрахунок: 0.87% (денна процентна ставка) = (6725.05 / 5500)/ 140 ? 100%. (п.10 договору).
ОСОБА_1 підписав електронний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором Е944, а ТОВ «Споживчий центр» 07 січня 2026 року перерахувало суму кредиту в розмірі 5 500 грн. на вказану відповідачем платіжну картку № НОМЕР_1 за допомогою системи iPay, що підтверджується наявним в матеріалах справи копією довідки №1-1804 від 18.04.2026 року.
Крім того, 07.01.2026 року сторони уклали в електронній формі додаткову угоду до кредитного договору №07.01.2026-100001008, за умовами якого товариство надало  ОСОБА_1 кредит у розмірі 3 300 грн. строком на 140 днів з дати його надання 1-го траншу, зі сплатою фіксованої незмінною процентної ставки у розмірі 1% за один день користування кредитом. Термін повернення кредиту – 26.05.2026 року. Комісія, пов`язана з наданням кредиту – 20% від суми кредиту та дорівнює 660 грн. Денна процентна ставка – 0,87%. У свою чергу,  ОСОБА_1 зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами та комісію.
ОСОБА_1 в порушення умов договору кредитні кошти не повернув, у зв`язку з чим станом на 09 липня 2026 року утворилась заборгованість в розмірі 27 280 грн., з яких: 8 800 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 12 320 грн. - заборгованість за процентами, 1 760 грн. – комісія за надання кредиту, 4 400 грн. – неустойка, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією розрахунку заборгованості за кредитним договором, згідно якого розмір процентів по кредиту нараховувався за період з 07.01.2026 року по 26.05.2026 року.
Статтею 11 ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).
За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України).
В силу частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно з частиною першою статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Як передбачено частиною першою статті 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Із положень частини третьої статті 11 Закону України від 03вересня 2015 року №675-VIII«Про електронну комерцію» (тут і надалі в редакції на час виникнення спірних правовідносин; далі - Закон №675-VIII) слідує,що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідно до частини четвертої статті 11 Закону №675-VIII пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.
За змістом частини шостої статті 11 Закону №675-VIII відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана, зокрема, шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону.
Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (стаття 12 Закону №675-VIII).
В силу пункту 6 частини першої статті 3Закону №675-VIII електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Частиною першою статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України (положення якої застосовуються до спірних правовідносин на виконання частини другої статті 1054 ЦК України) позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
У частині першій статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина перша статті 612 ЦК України).
За змістом статей 12,81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів.
За своїми правовими ознаками кредитний договір є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої кредитодавець бере на себе зобов`язання надати кредит і набуває право вимоги на повернення грошових коштів і сплати процентів, а позичальник має право вимагати надання кредиту та несе зобов`язання щодо своєчасного його повернення та сплати процентів.
Такий договір має бути укладений у письмовій формі та підписаний сторонами.
Сторони вправі укласти кредитний договір у електронній формі шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Цей договір скріплюється електронним підписом сторін і прирівнюється до письмового договору.
Предметом виконання грошового зобов`язання за кредитним договором є певна грошова сума, що має бути сплачена боржником кредитору.
Враховуючи презумпцію відплатності кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами, якщо інше не встановлено договором.
Зобов`язання має виконуватися належним чином, у тому числі відповідно до умов договору та вимог закону.
Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором, якщо він не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язання, в строки, встановлені договором.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам.
З матеріалів справи судом встановлено, що ТОВ «Споживчий центр» і ОСОБА_1 уклали в електронній формі кредитний договір та додаткову угоду до нього, які підписані сторонами електронним підписом. ОСОБА_1 підписав договір та додаткову угоду одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем Е944 та Е688), направленим товариством на телефонний номер відповідача. При укладанні кредитного договору відповідачем вчинено ряд дій, без здійснення яких договір був би не укладеним, що в свою чергу підтверджує укладання вказаного договору в електронній формі.
ОСОБА_1 був належним чином ознайомленим з умовами вищевказаного кредитного договору та додаткової угоди до нього, однак не виконав грошове зобов`язання по поверненню кредитних коштів, а тому заборгованість по договору кредиту в межах строку кредитування підлягає стягненню за рішенням суду.
Отже, сторони у письмовій формі досягли згоди з усіх істотних умов кредитного договору, зокрема, щодо розміру кредитного ліміту, порядку його надання та повернення, строку кредитування, порядку нарахування та сплати процентів та комісії, прав і обов`язків сторін, відповідальності за порушення умов договору тощо.
На виконання умов кредитного договору ТОВ «Споживчий центр» перерахувало грошові кошти (3 300 грн. та 5 500 грн.) на банківський рахунок ОСОБА_1 , який самостійно вніс до інформаційно-телекомунікаційної системи товариства номер своєї платіжної карти. Відтак, у встановлений договором строк ОСОБА_1 не поверну кредитні кошти та не сплати нараховані проценти та комісію.
Представлена позивачем розрахунок заборгованості за договором кредиту №07.01.2026-100001008 від 07.01.2026 року відповідає умовам договору, в якому відображено інформацію стосовно розміру основного боргу (8 800 грн.), і цілком підтверджує нарахування 12 320 грн. процентів за користування кредитом, розмір комісії за надання кредиту 1 760 грн., які відповідачем не погашались. При цьому, проценти вірно були нараховані позивачем лише в межах строку кредитування з 07.01.2026 року по 26.05.2026 року.
Доказів, які б спростували цю заборгованість за кредитним договором, відповідачем не надано.
Вирішуючи питання про стягнення з відповідача неустойки за невиконання зобов`язань за договором, суд дійшов таких висновків.
Відповідно до пункту 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Отже, оскільки нарахування позивачем неустойки в сумі 4 400 грн. здійснювалось під час дії воєнного стану, таке нарахування не відповідає вимогам закону.
При виборі й застосуванні норми права до зазначених правовідносин суд враховує висновки, викладені в постанові Верховного Суду від 31 липня 2024 року у справі №161/11703/22.
Ураховуючи викладене, оскільки відповідач не сплатив заборгованість за кредитним договором, необхідно задовольнити позовні вимоги частково та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі розмірі 22 880 грн., з яких: 8 800 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 12 320 грн. - заборгованість за процентами, 1 760 грн. – комісія за надання кредиту.
Разом з тим, суд не вбачає правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат за відправку відповідачу документів в розмірі 130 грн. 98 коп., оскільки у разі подання позовної заяви через підсистему «Електронний суд» на позивача покладається обов`язок надсилання копії позовної заяви відповідачу, а також дані витрати у відповідності до ст. 133 ЦПК України, до судових витрат не відносяться.
Вирішуючи питання про розподіл судового збору, суд відповідно до ст.141 ЦПК України враховує пропорційність задоволених вимог. Позов заявлено з ціною 27 280 грн., а підлягає задоволенню в сумі 22 880 грн., що складає 83,87% (22 880 грн. х 100 : 27 280 грн.). Тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 2 232 грн. 95 коп. судового збору (2662,4 х 83,87%).
Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 258-265 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором №07.01.2026-100001008 від 07.01.2026 року в розмірі 22 880 грн., з яких: 8 800 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 12 320 грн. - заборгованість за процентами, 1 760 грн. – комісія за надання кредиту.
В решті позовних вимог – відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» 2 232 грн. 95 коп. судового збору.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», місцезнаходження: 01032, вул.Саксаганського, 133-А, м.Київ, код ЄДРПОУ 37356833.
Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , паспорт № НОМЕР_3 .

Суддя: