ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2026 року
м. Київ
справа № 757/32192/25-к
провадження № 51-3886км25
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю: 
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу Київського апеляційного суду від 21 жовтня 2025 року.
Зміст оскарженого судового рішення
Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 10 жовтня 2025 року заяву про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10 липня 2025 року, якою продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) за № 62023000000000707 від 22 серпня 2023 року до дванадцяти місяців, залишено без задоволення.
На зазначену ухвалу захисник підозрюваного ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 21 жовтня 2025 року відмовлено у відкритті провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 на вказану ухвалу місцевого суду, у зв`язку з тим, що скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню.
Вимоги, викладені у касаційній скарзі, і узагальнені доводи особи, які її подала
У касаційній скарзі захисник не погоджується з ухвалою Київського апеляційного суду від 21 жовтня 2025 року, вважаючи її незаконною, ставить питання про її скасування і призначення нового розгляду у суді апеляційної інстанції.
На обґрунтування касаційної скарги захисник стверджує, що апеляційним судом не враховано рішення Конституційного Суду України від 10 квітня 2024 року, а висновки, зроблені в ухвалі цього суду, прямо йому суперечать.
Одночасно просить передати провадження на розгляд об`єднаної палати Касаційного кримінального суду або Великої Палати Верховного Суду для вирішення питання відступу від правового висновку, сформованого у постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 24 лютого 2025 року.
Висловлюючи незгоду з правовим висновком об`єднаної палати, захисник посилається на норми Конституції України, практику ЄСПЛ, рішення Конституційного Суду України і зазначає, що об`єднана палата по-новому розтлумачила чіткий і однозначний механізм права на апеляційне оскарження судових рішень за наслідками розгляду за нововиявленими обставинами без будь-якого вагомого мотивування та без урахування впливу такої зміни тлумачення на юридичну визначеність.
Позиції учасників судового провадження
У судовому засіданні захисник ОСОБА_6 підтримала касаційну скаргу, просила її задовольнити з підстав, зазначених у ній.
Прокурор ОСОБА_5 у судовому засіданні просив залишити без зміни оскаржуване рішення, а касаційну скаргу захисника - без задоволення.
Мотиви Суду
Заслухавши доповідь судді, думку учасників касаційного розгляду, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.
Згідно зі ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правильність правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, яких не було встановлено в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги. 
Відповідно до приписів статті 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого. 
Вирішуючи питання щодо апеляційного оскарження судових рішень, прийнятих за результатами розгляду заяв за нововиявлених обставин, об`єднана палата Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду у постанові від 24 лютого 2025 року (провадження № 51-7441 кмо 23, справа № 991/7253/23) виснувала, що рішення за наслідками перегляду за нововиявленими обставинами може бути оскаржене в порядку, передбаченому КПК,для оскарження того рішення, перегляду якого вимагала зацікавлена особа.
Такий висновок повністю узгоджується з положеннями ч. 2 ст. 467 КПК, які чітко визначають, що рішення, які приймаються за заявою про перегляд за нововиявленими обставинами, оскаржуються в порядку, передбаченому для оскарження того рішення, про перегляд якого йдеться в клопотанні.
З огляду на зазначене, ухвала Київського апеляційного суду від 21 жовтня 2025 року про відмову у відкритті провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 10 жовтня 2025 року, якою залишено без задоволення заяву про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10 липня 2025 року про продовження строку досудового розслідування до 12 місяців, є законною та обґрунтованою, оскільки відповідно до ч. 9 ст. 295-1 КПК ухвала слідчого судді, прийнята за результатами розгляду клопотання про продовження строку досудового розслідування, оскарженню не підлягає.
Також, колегія суддів не убачає підстав для відступу від висновку щодо застосування норм права, висловленого у наведеній вище постанові об`єднаної палати.
Насамперед Суд вважає, що застосоване у ч. 2 ст. 467 КПК формулювання «в порядку, передбаченому для оскарження того рішення, про перегляд якого йдеться в клопотанні» слід розуміти у більш широкому значенні, аніж зазначене у статтях 395 та 426 КПК, і це формулювання включає не тільки суд, до якого подається апеляційна (касаційна) скарга, а й перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені, коло осіб, які мають право на таке оскарження, а також вимоги до скарги.
Крім того, колегія суддів вважає нерелевантними посилання на рішення Конституційного Суду України, у яких вирішувалося питання конституційності норм цивільного процесуального законодавства, оскільки на відміну від вказаного виду судочинства, якому притаманний диспозитивний метод правового регулювання (дозволене те, що не заборонено законом), у кримінальному процесуальному праві діє імперативний метод правового регулювання (дозволено те, що прямо передбачено у законі).
Враховуючи вище наведене, а також з огляду на те, що за результатами касаційної перевірки не встановлено порушення вимог кримінального процесуального закону, касаційну скаргу захисника необхідно залишити без задоволення, а ухвалу апеляційного суду - без зміни.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК, Суд
ухвалив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Київського апеляційного суду від 21 жовтня 2025 року - без зміни.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3