ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2026 року | Справа №280/6462/26

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Ремез К.І. 
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у невнесенні до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей про визнання непридатним ОСОБА_1 до військової служби та про виключення з військового обліку;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 внести до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомості (дані) про проходження ОСОБА_1 24.06.2014 медичного огляду військово-лікарською комісією (свідоцтво про хворобу №102 від 24.06.2014), про визнання його непридатним до військової служби та про виключення його з військового обліку військовозобов`язаних на підставі п. 3 ч. 6 ст. 37 Закону України від 25.03.1992 №2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» (в редакції, чинній станом на 08.06.2024);
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 виключити з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомості про порушення ОСОБА_1 правил військового обліку та його в розшук та направити до органів Національної поліції повідомлення про відсутність підстав для розшуку та адміністративного затримання.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що бездіяльність відповідача щодо невнесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (реєстру Оберіг) відомостей про виключення з військового обліку ОСОБА_1 , є протиправною та такою, що суперечить нормам законодавства, яке регулює спірні правовідносини.
Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 30.06.2026 адміністративну справу № 280/6462/26 передано за підсудністю до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.07.2026 справу №280/6462/26 розподілено судді Ремез К.І.
Ухвалою суду від 24.07.2026 відкрито провадження у цій справі, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
05.08.2026 представником відповідача надано до суду відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог, та зазначає, що діяв в межах повноважень та згідно норм чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, виходячи з наступного.
З позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою. Зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 (тимчасово окупована територія); фактичне місце проживання згідно з довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 26.01.2022 № 3003-5000425433: АДРЕСА_2 .
19 липня 2007 року позивач вже мав статус офіцера запасу. Посвідчення офіцера запасу №14 від 22.05.2009 містить позначку про зняття з обліку в органи МВС від 19.07.2007 років.
24 червня 2014 року позивач пройшов медичний огляд військово-лікарською комісією при ГУМВС України в Донецькій обл. Результат: свідоцтво про хворобу №102 від 24.06.2014, в якому зазначено:
"Постанова військово-лікарської комісії про придатність до військової служби - НЕПРИДАТНИЙ ДО ВІЙСЬКОВОЇ СЛУЖБИ ЗІ ЗНЯТТЯМ З ВІЙСЬКОВОГО ОБЛІКУ".
Обґрунтування: ураження нервово-м`язової системи, що виключає можливість військової служби.
1 травня 2025 року позивача автоматично було взято на військовий облік у ІНФОРМАЦІЯ_3 на підставі Постанови КМУ від 16.08.2024 № 932 (експериментальний проект автоматичної верифікації та перевірки відомостей). Дата уточнення даних: 28.03.2026.
28 травня 2026 року позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_4 з письмовою заявою про внесення змін до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів з наступними додатками:
- копія паспорта громадянина України;
- копія свідоцтва про хворобу №102 від 24.06.2014;
- копія посвідчення офіцера запасу № НОМЕР_1 з відміткою про зняття з обліку;
- довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 26.01.2022.
На момент звернення позивача (28.05.2026) у Реєстрі стояла позначка про порушення правил військового обліку та розшук.
ІНФОРМАЦІЯ_5 не вчинив жодних дій щодо заяви позивача. Офіційної відповіді не надано.
Заяву отримано відповідачем 02.06.2026. Листом від 05.06.2026 № ЩТ/2839, надісланим на електронну пошту позивача, відповідач повідомив, що заяву від 28.05.2026 розглянуто.
Також відповідач повторно повідомив, що у зв`язку з відсутністю інформації про виключення з військового обліку в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, з метою повного охоплення військовим обліком громадян України в рамках реалізації постанови Кабінету Міністрів України від 16 серпня 2024 р. № 932, шляхом автоматичної верифікації було автоматично зараховано на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_4 . При цьому документація за результатами проходження останнім військово-лікарської комісії до ІНФОРМАЦІЯ_4 не передавалась, в теперішній час підстави для внесення відомостей про виключення позивача з військового обліку до Реєстру у посадових ІНФОРМАЦІЯ_4 відсутні.
Для внесення даних про виключення з військового обліку до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів необхідно з оригіналом військово-облікового документа, паспорта, медичних документів звернутися до ТЦК та СП за місцем фактичного проживання.
Вважаючи свої право порушеними, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Щодо спірних правовідносин суд зазначає таке.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, строк дії режиму воєнного стану неодноразово продовжувався та діє на час розгляду справи.
Правові та організаційні засади створення, функціонування Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, регулює відносини у сфері державної реєстрації громадян України, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави, та осіб, приписаних до призовних дільниць (далі - призовники, військовозобов`язані та резервісти) визначені в Законі України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» від 16.03.2017 № 1951-VIII (далі Закон № 1951-VIII).
Статтею 1 Закону № 1951-VIII визначено, що Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) - інформаційно-комунікаційна система, призначена для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, створена для забезпечення військового обліку громадян України.
Так, частиною 1 ст. 5 Закону № 1951-VIII передбачено, що держателем Реєстру є Міністерство оборони України (далі - Держатель Реєстру), розпорядником Реєстру є Генеральний штаб Збройних Сил України (далі - розпорядник Реєстру), а Служба безпеки України та розвідувальні органи України є органами адміністрування та ведення Реєстру. Адміністратором Реєстру є Держатель Реєстру.
Відповідно до ч.1 ст. 6 Закону № 1951-VIII до Реєстру вносяться, обробляються та зберігаються в базі даних Реєстру такі відомості:
1) персональні дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів;
2) службові дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Пунктом 2 ч.1 ст. 9 № 1951-VIII передбачено, що призовник, військовозобов`язаний та резервіст має право, зокрема, звертатися в порядку, встановленому адміністратором Реєстру, до відповідного органу ведення Реєстру з мотивованою заявою щодо неправомірного включення (невключення) до Реєстру запису про себе, виправлення недостовірних відомостей Реєстру.
На виконання частини 1 статті 14 Закону № 1951-VIII, ведення Реєстру включає:
1) внесення запису про призовників, військовозобов`язаних та резервістів до бази даних Реєстру для взяття на облік або при відновленні на військовому обліку з перевіркою відповідності персональних та службових даних призовників, військовозобов`язаних та резервістів існуючим обліковим даним;
2) внесення змін до персональних та службових даних призовників, військовозобов`язаних, резервістів на підставі відомостей органів виконавчої влади, інших державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, закладів освіти незалежно від підпорядкування і форми власності, а також відомостей, що подаються органу ведення Реєстру призовниками, військовозобов`язаними, резервістами;
3) знищення повторного запису Реєстру в разі його виявлення.
Актуалізація бази даних Реєстру здійснюється на підставі відомостей, що вносяться органами ведення Реєстру, а також шляхом електронної інформаційної взаємодії (обміну відомостями) між Реєстром та інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені цією частиною (частина 3 статті 14 Закону № 1951-VIII).
Відповідно до п.8 Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів і форми такого документа, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 559 (далі Порядок № 559), військово-обліковий документ в електронній формі містить такі відомості з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (за наявності):
1) прізвище;
2) власне ім`я (усі власні імена);
3) по батькові (за наявності);
4) дата народження;
5) реєстраційний номер облікової картки платника податків (крім фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомили про це відповідному контролюючому органу і мають відмітку у паспорті);
6) окремий номер запису в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів;
7) відомості про результати медичних оглядів, що проводилися з метою визначення придатності до виконання військового обов`язку;
8) відомості про наявність відстрочки від направлення для проходження базової військової служби для призовників або відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період (бронювання) для військовозобов`язаних та резервістів;
9) військове звання (для військовозобов`язаних та резервістів);
10) військово-облікова спеціальність;
11) відомості про виконання військового обов`язку (категорія обліку);
12) відомості про військовий облік (вид обліку та територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, в якому перебуває на обліку);
13) відомості щодо звернення або надсилання до Національної поліції повідомлення про вчинення адміністративного або кримінального правопорушення;
14) адреса місця проживання;
15) номери засобів зв`язку;
16) адреси електронної пошти (за наявності);
17) дата і час оновлення облікових даних призовником, військовозобов`язаним та резервістом;
18) дата і час формування військово-облікового документа в електронній формі.
Згідно з абз. 5 п.7 Порядку №559, у разі коли відомості, зазначені у підпунктах 1-5, 8, 11-13 пункту 8 цього Порядку, на момент зчитування не відповідають відомостям, що містяться в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, військово-обліковий документ в електронній формі вважається недійсним.
Пунктом 4 Порядку № 559 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що у разі невідповідності відомостей, зазначених у посвідченні призовника, тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного, військовому квитку осіб рядового, сержантського і старшинського складу та військовому квитку офіцера запасу, відомостям, що містяться в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів (крім військовозобов`язаних та резервістів СБУ, розвідувальних органів або громадян України, звільнених у відставку із зазначених органів), громадянин України для внесення відповідних змін повинен скористатися засобами Порталу або особисто звернутися до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, його відділу за місцем перебування на військовому обліку.
Зміни вносяться протягом п`яти робочих днів з дня реєстрації заяви.
Згідно з абзацом першим пункту 3 Порядку № 559 відомості, що зазначені у військово-обліковому документі громадянина України, який перебуває на військовому обліку Збройних Сил або був виключений з такого обліку, повинні відповідати відомостям, що містяться в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Відповідно до пункту 5 Порядку № 559 військово-обліковим документом призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також громадян, виключених з військового обліку відповідно до пунктів 3 та 4 частини шостої статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», в електронній формі є відображення в електронній формі відомостей про громадянина України, що містяться в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Статтею 65 Конституції України установлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Статтею 37 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" (далі Закон № 2232-XII) урегульовані правовідносини щодо взяття на військовий облік, зняття та виключення з нього.
Відповідно до частин 1-3 статті 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.92 № 2232-XII (далі Закон № 2232-XII) захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
Від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом (частина 5 статті 1 Закону № 2232-XII).
Відповідно до частини 9 статті 1 Закону № 2232-XII щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії:
допризовники - особи, які підлягають взяттю на військовий облік;
призовники - особи, які взяті на військовий облік;
військовослужбовці - особи, які проходять військову службу;
військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави;
резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.
До категорії військовослужбовців прирівнюються іноземці та особи без громадянства, які відповідно до закону проходять військову службу у Збройних Силах України, Державній спеціальній службі транспорту та Національній гвардії України.
Призовникам, військовозобов`язаним, резервістам та військовослужбовцям оформлюється та видається військово-обліковий документ, який є документом, що визначає належність його власника до виконання військового обов`язку. Форма, порядок оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів визначаються Кабінетом Міністрів України, а для військовослужбовців - відповідно Міністерством оборони України, Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, розвідувальними органами України, Управлінням державної охорони України та Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України.
Згідно із частиною 1 статті 33 Закону № 2232-XII військовий облік громадян України поділяється на облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Відповідно до частини 1 статті 34 Закону № 2232-XII персонально-якісний облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів передбачає облік відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які узагальнюються в облікових документах та вносяться до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Ведення персонально-якісного обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів покладається на відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 37 Закону № 2232-XII взяттю на військовий облік військовозобов`язаних у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, у відповідних підрозділах розвідувальних органів України підлягають громадяни України, зокрема: зняті з військового обліку Збройних Сил України, Служби безпеки України, розвідувальних органів України відповідно за рішенням Міністерства оборони України, Служби безпеки України, розвідувальних органів України.
Відповідно до пункту 2 частини 5 статті 37 Закону № 2232-XII зняттю з військового обліку військовозобов`язаних у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів розвідувальних органів України - у відповідному підрозділі розвідувальних органів України) підлягають громадяни України: які вибули в іншу місцевість (адміністративно-територіальну одиницю) України і стали на військовий облік за новим місцем проживання; які призвані чи прийняті на військову службу або навчання у закладах фахової передвищої військової освіти, вищих військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти; які направлені для відбування покарання до установ виконання покарань або до яких застосовано примусові заходи медичного характеру; які зараховані до військового оперативного резерву; в інших випадках за рішенням Міністерства оборони України, Служби безпеки України, розвідувальних органів України.
Відповідно до пункту 3 частини 6 статті 37 Закону № 2232-XII в редакції, чинній станом на 24.06.2014 (дату проходження позивачем медичного огляду), виключенню з військового обліку у районних (міських) військових комісаріатах (військовозобов`язаних Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України) підлягали громадяни України, які визнані військово-лікарськими комісіями непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку.
Отже, законодавець розмежовує такі облікові дії, як зняття та виключення з військового обліку, які мають різні правові наслідки. При цьому визнання особи непридатною до військової служби за своїм правовим змістом є юридичною підставою саме для виключення особи з військового обліку.
У редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин (розгляд відповідачем заяви позивача у травні - червні 2026 року), пункт 3 частини 6 статті 37 Закону № 2232-XII передбачає виключення з військового обліку громадян України, які визнані непридатними до військової служби. Отже, до оцінки правомірності оскаржуваної бездіяльності суд застосовує чинну редакцію цієї норми, а до кваліфікації постанови військово-лікарської комісії від 24.06.2014 - редакцію, чинну на дату її прийняття, про застосування якої просить і позивач. Зміна редакції норми на результат розгляду не впливає: в обох редакціях підставою для виключення з військового обліку є саме визнання особи непридатною до військової служби, тоді як питання про те, чи є такою обставиною постанова військово-лікарської комісії при ГУМВС України в Донецькій області, прийнята за Розкладом хвороб, затвердженим наказом МВС України від 06.02.2001 № 85, щодо особи, яка на той час перебувала на обліку органів внутрішніх справ, потребує оцінки поданих позивачем документів органом ведення Реєстру.
Аналогічний підхід сформульований Верховним Судом у постанові від 09 червня 2026 року у справі № 320/29761/25, у якій зазначено, що конкретна фактична обставина, з якою закон пов`язує зміну облікового статусу особи, повинна відповідати конкретній правовій підставі для вчинення відповідної облікової дії. Верховний Суд наголосив на необхідності встановлення фактичного змісту та правової підстави відповідного запису у військово-обліковому документі.
Судом встановлено, що позивачем надано копію тимчасового посвідчення офіцера запасу № 14, виданого 22 травня 2009 року, а також копію свідоцтва про хворобу № 102 від 24 червня 2014 року, виданого військово-лікарською комісією при ГУМВС України в Донецькій області.
Згідно з наданою копією свідоцтва про хворобу у пункті 13 міститься висновок військово-лікарської комісії про те, що позивач є непридатним до військової служби зі зняттям з військового обліку.
Водночас відповідач не заперечує факт існування зазначених документів, проте посилається на те, що відповідна документація військово-лікарської комісії, а також облікова картка та особова справа позивача у відповідача відсутні у зв`язку зі збройною агресією російської федерації проти України та перебувають на тимчасово окупованій території. У зв`язку з цим відповідач вважає неможливим підтвердити висновок ВЛК, що міститься у наданій позивачем копії документа.
Однак сама по собі відсутність у відповідача відповідної облікової справи або матеріалів ВЛК не свідчить про недійсність наданого позивачем документа та не спростовує факту його видачі компетентним органом, якщо інше не встановлено судом на підставі належних та допустимих доказів.
Разом із тим суд враховує, що формулювання, наведене у свідоцтві про хворобу, містить одночасно слова «непридатний до військової служби» та «зі зняттям з військового обліку».
У цьому контексті суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 09 червня 2026 року у справі № 320/29761/25, відповідно до якої для визначення правового статусу особи необхідно встановити не лише буквальне формулювання запису у військово-обліковому документі, а й ту юридичну підставу, на якій такий запис був здійснений. Верховний Суд наголосив, що якщо особу визнано непридатною до військової служби, така обставина за своїм правовим змістом є підставою для виключення з військового обліку.
Водночас обставини цієї справи відрізняються від обставин справи № 320/29761/25. У тій справі запис у військово-обліковому документі, внесений територіальним центром комплектування та соціальної підтримки, містив одночасно формулювання про зняття з військового обліку та посилання на пункт 3 частини 6 статті 37 Закону № 2232-XII як норму про виключення, тобто був внутрішньо суперечливим, і саме цю суперечність Верховний Суд зобов`язав усунути суди. У цій же справі позивач посилається не на запис органу ведення військового обліку, а на свідоцтво про хворобу військово-лікарської комісії при ГУМВС України в Донецькій області, яке містить однозначну постанову «непридатний до військової служби зі зняттям з військового обліку», прийняту за Розкладом хвороб, затвердженим наказом МВС України від 06.02.2001 № 85, і посилання на статтю 37 Закону № 2232-XII не містить. При цьому з 19.07.2007 позивач перебував на обліку органів внутрішніх справ, і жодної облікової дії щодо нього у зв`язку з цією постановою районний (міський) військовий комісаріат чи територіальний центр комплектування та соціальної підтримки не вчиняв. Отже, питання про те, якій обліковій дії відповідає постанова військово-лікарської комісії від 24.06.2014, жодним органом ведення військового обліку не вирішувалося, і саме відповідач як орган ведення Реєстру зобов`язаний вирішити його за результатами оцінки поданих позивачем документів, а суд не може зробити це замість нього.
Разом з тим із матеріалів цієї справи не вбачається, що відповідачем було проведено належну перевірку наданих позивачем документів, встановлено їх походження, зміст та правові наслідки висновку ВЛК, а також прийнято за результатами такої перевірки відповідне мотивоване рішення.
Навпаки, відповідач фактично обмежився посиланням на відсутність у нього відповідних матеріалів та зазначив, що наданих позивачем копій недостатньо для внесення відомостей про виключення з військового обліку.
При цьому обов`язок суб`єкта владних повноважень діяти обґрунтовано, добросовісно та з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, випливає із загальних засад адміністративного судочинства та вимог частини другої статті 19 Конституції України.
Суд також враховує, що відповідач посилається на автоматичне взяття позивача на військовий облік відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16 серпня 2024 року № 932. 
З матеріалів відзиву вбачається, що позивача було автоматично взято на військовий облік у ІНФОРМАЦІЯ_6 , при цьому відповідач зазначає, що ним особисто рішення про взяття позивача на військовий облік не приймалося.
Щодо клопотання відповідача вирішити питання про належного відповідача суд зазначає, що відповідно до частин 8, 9 статті 5 Закону № 1951-VIII районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами ведення Реєстру, які забезпечують його ведення та актуалізацію бази даних. Позивача взято на військовий облік саме у ІНФОРМАЦІЯ_6 , до нього позивач звернувся із заявою від 28.05.2026, і саме він розглянув цю заяву та надав відповідь листом від 05.06.2026 № ЩТ/2839. Отже, відповідач у цій справі є належним.
Разом з тим автоматичне внесення відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів не звільняє уповноважений орган від обов`язку забезпечувати достовірність та актуальність відомостей, що містяться у Реєстрі.
Згідно з абзацом третім пункту 5 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487 (далі - Порядок № 1487), головною вимогою до системи військового обліку є забезпечення повноти та достовірності даних, що визначають кількісний склад та якісний стан призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Отже, встановивши наявність у позивача документа, який містить висновок ВЛК про непридатність до військової служби, відповідач повинен був надати належну правову оцінку цьому документу та встановити, чи є наведений у ньому висновок підставою для зміни облікового статусу позивача.
Посилання відповідача на необхідність проходження позивачем нового медичного огляду також не може саме по собі свідчити про правомірність невнесення відповідних відомостей до Реєстру, оскільки необхідність такого огляду повинна бути обґрунтована конкретними обставинами та нормативними підставами, а не лише відсутністю у відповідача оригіналу документа, який знаходиться поза його розпорядженням.
Відповідач зазначає, що позивачеві необхідно звернутися до відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем проживання, уточнити військово-облікові дані та пройти медичний огляд.
Проте такі обставини не спростовують обов`язку відповідача розглянути звернення позивача по суті та надати оцінку документам, якими він обґрунтовує наявність у нього відповідного військово-облікового статусу.
Верховний Суд у постанові від 09 червня 2026 року у справі № 320/29761/25 також виходив із необхідності встановлення фактичних обставин, які визначають конкретну облікову дію, та відповідності запису у військово-обліковому документі правовій підставі такої дії.
Отже, з урахуванням встановлених обставин суд доходить висновку, що відповідач не довів належними та допустимими доказами правомірність невнесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей, на необхідності внесення яких наполягає позивач.
Разом з тим суд зауважує, що питання про безпосереднє внесення конкретного запису до Реєстру має вирішуватися з урахуванням встановленого правового статусу позивача та змісту наявних документів. За відсутності належного встановлення відповідачем усіх необхідних обставин суд не може підміняти суб`єкта владних повноважень у здійсненні його дискреційних повноважень.
З огляду на наведене суд вважає, що бездіяльність відповідача, яка полягає у неналежному розгляді документів позивача та невчиненні необхідних дій щодо актуалізації відомостей військового обліку, є протиправною.
Водночас вимога про безпосереднє внесення до Реєстру відомостей саме про виключення позивача з військового обліку підлягає оцінці з урахуванням того, що документ, на який посилається позивач, містить формулювання «непридатний до військової служби зі зняттям з військового обліку».
Враховуючи відмінність між зняттям та виключенням з військового обліку, суд не може ототожнювати ці поняття без встановлення правового значення відповідного висновку ВЛК та факту здійснення облікової дії.
Тому належним способом відновлення порушеного права у цій частині є зобов`язання відповідача повторно розглянути подані позивачем документи та вирішити питання щодо внесення відповідних відомостей до Реєстру з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.
Позивач також просить зобов`язати відповідача виключити з Єдиного державного реєстру відомості про порушення ним правил військового обліку та перебування у розшуку, а також направити до органів Національної поліції повідомлення про відсутність підстав для його розшуку та адміністративного затримання.
Вирішуючи цю вимогу, суд виходить із того, що відомості про порушення правил військового обліку внесено до Реєстру у зв`язку з перебуванням позивача на військовому обліку військовозобов`язаних та неприбуттям для взяття на облік за новою адресою. Наявність чи відсутність підстав для збереження цих відомостей залежить від облікового статусу позивача, який має бути визначений відповідачем за результатами повторного розгляду поданих позивачем документів, до якого суд зобов`язує відповідача цим рішенням.
Крім того, доказів того, що відповідач звертався до органів Національної поліції з повідомленням про порушення позивачем правил військового обліку чи про його розшук, матеріали справи не містять: у розширених даних з Реєстру, сформованих 14.06.2026, відомості про причину звернення до Національної поліції відсутні. Питання ж про адміністративне затримання належить до компетенції органів Національної поліції, і суд не може покласти на відповідача обов`язок вчинити дії поза межами його повноважень.
За таких обставин вимога про зобов`язання відповідача виключити з Реєстру відомості про порушення правил військового обліку та розшук і направити до органів Національної поліції повідомлення про відсутність підстав для розшуку та адміністративного затримання є передчасною, а тому задоволенню не підлягає.
Отже, з урахуванням установлених обставин та наведених норм законодавства суд доходить висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд керується вимогами частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Судом встановлено, що позивач сплатив судовий збір за подання цього адміністративного позову до суду у сумі 2623,00 грн (квитанція від 19.06.2026 № RKZF-LEAB-S75E).
Отже, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 в сумі 2623,00 грн.
Керуючись ст. 77-90, 139, 242-246, 250, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка полягає у неналежному розгляді заяви ОСОБА_1 від 28.05.2026 про внесення змін до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів та невирішенні питання щодо внесення до Реєстру відомостей про визнання його непридатним до військової служби та про виключення з військового обліку.
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 28.05.2026 з доданими до неї документами та вирішити питання щодо внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей про визнання його непридатним до військової служби та про виключення з військового обліку з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.
У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) судові витрати з оплати судового збору у розмірі 2623,00 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя К.І. Ремез