УХВАЛА

08 липня 2026 року 
м. Київ

cправа № 917/1761/25 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Бенедисюка І.М. (головуючий), Булгакової І. В., Малашенкової Т.М.,
розглянувши касаційну скаргу Приватного підприємства "Полтавський Ливарно-механічний завод" 
на постанову Східного апеляційного господарського суду від 19.03.2026
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод електросплав Дніпро"
до Приватного підприємства "Полтавський Ливарно-механічний завод" 
про стягнення 379 973,35 грн, 

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Полтавський Ливарно-механічний завод" (далі - Підприємство, скаржник) звернулося 29.05.2026 через підсистему "Електронний суд" до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить: скасувати постанову Східного апеляційного господарського суду від 19.03.2026 у справі № 917/1761/25 та залишити в силі ухвалу Господарського суду Полтавської області від 10.02.2026 про залишення позовної заяви без розгляду; поновити строк на касаційне оскарження постанову Східного апеляційного господарського суду від 19.03.2026 у справі № 917/1761/25.

Ухвалою Верховного Суду від 15.06.2026 касаційну скаргу відповідача на спірні судові акти залишено без руху у зв`язку з тим, що скарга подана після закінчення строків, установлених статтею 288 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України, Кодекс), а підстави, наведені скаржником у клопотанні про поновлення строку, визнані Судом неповажними; надано скаржнику строк для усунення недоліків, який становить не більше 10 днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху; роз`яснено скаржнику наслідки невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали.

Копію ухвали Верховного Суду від 150626 у справі № 917/1761/25 (документ в електронному вигляді) надіслано в Електронний кабінет одержувача: Підприємства - 15.06.2026 о 21:30, на підтвердження чого наявна довідка Касаційного господарського суд у складі Верховного Суду про доставку документа в кабінет Електронного суду.

Відповідно до частин шостої та одинадцятої статті 242 ГПК України днем вручення судового рішення, зокрема, є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи. Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення. Якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи (далі - ЄСІКС) чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

З урахуванням наведеного, ухвалу Суду про залишення касаційної скарги без руху у цій справі вручено скаржнику 16.06.2026, а тому строк для усунення недоліків закінчився 26.06.2026.

Водночас, станом на дату постановлення цієї ухвали, від скаржника, який подав касаційну скаргу не надходило заяв (клопотань) про усунення вищевказаних недоліків касаційної скарги ані в письмовій формі - засобами поштового зв`язку, ані в електронній формі - через Електронний суд та / або безпосередньо до Суду.

Склад судової колегії змінився, що підтверджується Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.07.2026.

У силу вимог частини першої статті 43 ГПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Інформація про стан судових справ є відкритою і кожна заінтересована особа може в розумні інтервали часу вжити заходів, щоб дізнатися про стан та зміст справи, а особливо в даному випадку, коли саме скаржник зацікавлений в оперативному вирішенні питання розгляду касаційної скарги, ініціатором якої він є, через що отримання чи неотримання скаржником копії судового рішення не мають жодного значення. Між тим позивача не було позбавлено об'єктивної можливості дізнатися про обставини руху справи та проявити розумну обачність та уважність, щодо руху касаційної скарги, скориставшись для цього відкритим безоплатним цілодобовим доступом до свого електронного кабінету в ЄСІТС та до Єдиного державного реєстру судових рішень.

Разом з тим станом на дату постановлення цієї ухвали від скаржника на адресу Верховного Суду не надходило жодних заяв про усунення вищевказаних недоліків касаційної скарги.

Отже, вимоги ухвали Верховного Суду від 15.06.2026 щодо подання клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Східного апеляційного господарського суду від 19.03.2026 у справі № 917/1761/25 з наведенням підстав для поновлення строку передбачених статтею 288 ГПК України та наведенням поважності причин пропуску строку з наданням відповідних доказів, що зумовили такий пропуск строку не виконані, скаржником не наведено обґрунтованих підстав, які свідчили б про поважні причини пропуску встановленого процесуального строку на касаційне оскарження. Обставин, які б об`єктивно перешкоджали скаржникові реалізувати своє право на вчасне подання касаційної скарги протягом встановленого строку або у розумні строки за частиною третьою статті 288 ГПК України, Судом також не встановлено.

Верховний Суд звертає увагу скаржника на те, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі «Станков проти Болгарії» від 12.07.2007).

При цьому легітимна мета обмеження прав дотримана, права скаржника не порушені, оскільки йому було надано право на обґрунтування пропуску строку на оскарження судового рішення про яке він був обізнаний.

Наведене повністю узгоджується з правовими позиціями, сформованими Європейським судом з прав людини у справах Levages Prestations Services v. France (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) та Brualla Gomez de la Torre v. Spain (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії), згідно з якими умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Відповідно до абзацу 2 частини 3 статті 292 ГПК України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини 1 статті 293 цього Кодексу.

Згідно із пунктом 4 частини першої статті 293 ГПК України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані судом неповажними.

Отже, враховуючи, що протягом встановленого строку скаржник не усунув недоліки поданої ним же касаційної скарги, суд, у відповідності до пункту 4 частини першої статті 293 ГПК України, відмовляє скаржнику у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтею 234, пунктом 4 частини першої статті 293 ГПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Приватного підприємства "Полтавський Ливарно-механічний завод" на постанову Східного апеляційного господарського суду від 19.03.2026 у справі № 917/1761/25.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя І. Бенедисюк

Суддя І. Булгакова

Суддя  Т. Малашенкова