ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
(додаткова)
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"14" липня 2026 р. Справа№ 911/835/25
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Барсук М.А.
суддів: Руденко М.А. 
Пономаренка Є.Ю. 

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи заяви  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення щодо вирішення питання розподілу витрат на професійну правничу допомогу 
у справі №911/835/25 (суддя Христенко О.О.)
за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Волошкове поле»
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Державного реєстратора Обухівської районної державної адміністрації Київської області Кищенко Віталія Васильовича
про визнання недійсним рішення, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2025 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до Господарського суду Київської області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Волошкове поле» (далі - відповідач), в якій просили: 1) визнати недійсним рішення позачергових загальних зборів учасників ТОВ «Волошкове поле», що оформлене протоколом позачергових загальних зборів учасників ТОВ «Волошкове поле» № 24/07 від 07.05.2024; 2) скасувати наказ ТОВ «Волошкове поле» «Про звільнення ОСОБА_2 » № 1к від 06.02.2025; 3) скасувати державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу щодо ТОВ «Волошкове поле», що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: зміна керівника або відомостей про керівника юридичної особи, внесених 07.02.2025 за № 1003551070042005865 державним реєстратором Обухівської районної державної адміністрації Київської області Кищенко В.В.; 4) поновити ОСОБА_2 на посаді генерального директора ТОВ «Волошкове поле» з 06.02.2025. 
Рішенням Господарського суду Київської області від 19.12.2025 у справі №911/835/25 відмовлено в задоволенні позовних вимог про визнання недійсним рішення позачергових загальних зборів учасників ТОВ «Волошкове поле», що оформлене протоколом позачергових загальних зборів учасників ТОВ «Волошкове поле» № 24/07 від 07.05.2024 та скасування державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу щодо ТОВ «Волошкове поле», що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо зміни керівника або відомостей про керівника юридичної особи, внесених 07.02.2025 за № 1003551070042005865 державним реєстратором Обухівської районної державної адміністрації Київської області Кищенко В.В.
Закрито провадження у справі стосовно позовних вимог про скасування наказу ТОВ «Волошкове поле» «Про звільнення ОСОБА_2 » № 1к від 06.02.2025 та поновлення ОСОБА_2 на посаді генерального директора ТОВ «Волошкове поле» з 06.02.2025. 
Постановою Північного апеляційного господарського суду від 17.06.2026 апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Господарського суду Київської області від 19.12.2025 у справі № 911/835/25 задоволено, рішення Господарського суду Київської області від 19.12.2025 у справі № 911/835/25 скасовано та ухвалено нове, яким позовні вимоги задоволено.
Визнано недійсним рішення позачергових загальних зборів учасників ТОВ «Волошкове поле», що оформлене протоколом позачергових загальних зборів учасників ТОВ «Волошкове поле» № 24/07 від 07.05.2024.
Скасовано наказ ТОВ «Волошкове поле» № 1к від 06.02.2025 «Про звільнення ОСОБА_2 ».
Скасовано державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу щодо ТОВ «Волошкове поле», що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: зміна керівника або відомостей про керівника юридичної особи, внесених 07.02.2025 за № 1003551070042005865 державним реєстратором Обухівської районної державної адміністрації Київської області Кищенко В.В.
Поновлено ОСОБА_2 на посаді генерального директора ТОВ «Волошкове поле» з 06.02.2025.
Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Волошкове поле» на користь ОСОБА_1 12 112,00 грн судового збору за подачу позову та 14 534,40 грн судового збору за подачу апеляційної скарги.
Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Волошкове поле» на користь ОСОБА_2 12 112,00 грн судового збору за подачу позову та 14 534,40 грн судового збору за подачу апеляційної скарги.
На адресу суду через підсистему «Електронний суд» від ОСОБА_1 , ОСОБА_2 надійшла заява, в якій останні просять ухвалити додаткову постанову про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Волошкове поле» на користь ОСОБА_1 40 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу суді першої інстанції та 40 000, 00 грн в суді апеляційної інстанції та про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Волошкове поле» на користь ОСОБА_2 40 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу суді першої інстанції та 40 000, 00 грн в суді апеляційної інстанції.
Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №911/835/25 передано на розгляд колегії суддів у складі: Барсук М.А. - головуюча суддя; судді - Пономаренко Є.Ю., Руденко М.А.
Ухвалою суду від 29.06.2026 призначено розгляд заяв ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення щодо вирішення питання про розподіл судових витрат у справі №911/835/25 без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.
07.07.2026 на адресу суду через підсистему «Електронний суд» від відповідача надійшла заява про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката.
Згідно з п. 3 ч. 1, ч. 3 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. 
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.
Колегія суддів, розглянувши заяву представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про розподіл судових витрат у справі №911/835/25, дійшла до наступних висновків.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 зазначеного Кодексу ).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:
1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);
2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.
3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до частин 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 цього Кодексу).
На підтвердження понесення витрат на правову допомогу позивачами надано укладений між ОСОБА_2 (клієнт) та Адвокатським об`єднанням «Унілекс» (об`єднання) договір №21/08-2019-2 від 21.08.2019 про надання правової допомоги, відповідно до пункту 1.1 клієнт доручає, а об`єднання зобов`язується надавати за винагороду клієнту чи вказаним особам правову допомогу в порядку, обсязі та на умовах, визначених цим договором, його додатками. 
Також, на підтвердження понесення витрат на правову допомогу позивачем надано укладений між ОСОБА_1 (клієнт) та Адвокатським об`єднанням «Унілекс» (об`єднання) договір №21/08-2019-1 від 21.08.2019 про надання правової допомоги, відповідно до пункту 1.1 клієнт доручає, а об`єднання зобов`язується надавати за винагороду клієнту чи вказаним особам правову допомогу в порядку, обсязі та на умовах, визначених цим договором, його додатками. 
Пунктом 5.1 договорів обумовлено, що клієнт згідно з цим договором сплачує об`єднанню гонорар за фактичну об`єднанням правову допомогу згідно завдання, а також відшкодовує додаткові витрати пов`язані із забезпеченням належного виконання завдання.
Пунктом 5.2 сторони погодили, що розмір гонорару визначається сторонами в відповідному додатку до договору.
Відповідно до пункту 8.1 договір вступає в силу з дати його підписання сторонами та діє до фактичного виконання сторонами своїх зобов`язань по договору.
Додатком 2 до договорів погоджено обсяги та розмір правничої допомоги у межах судового спору з відповідачем, а саме: - представництво інтересів в суді першої інстанції - 40 000,00 грн; - представництво інтересів в суді апеляційної інстанції - 40 000,00 грн; - представництво інтересів в суді касаційної інстанції - 50 000,00 грн.
18.06.2026 між АО «УНІЛЕКС» та ОСОБА_2 підписано акт приймання-передачі наданих послуг № 1, згідно з яким загальна вартість наданих послуг у межах судової справи № 911/835/25 в суді першої інстанції становить 40 000,00 грн за наступні надані наступні послуги (правнича допомога):
1) підготовка та подання до суду позовної заяви до ТОВ «ВОЛОШКОВЕ ПОЛЕ» про визнання недійсними рішень загальних зборів учасників, скасування наказу про звільнення, скасування державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, та поновлення на посаді; 
2) підготовка та подання до суду клопотання про витребування доказів; 
3) підготовка та подання до суду відповіді на відзив; 
4) підготовка та подання до суду заперечення проти клопотання ТОВ «ВОЛОШКОВЕ ПОЛЕ» щодо залучення третіх осіб; 
5) особиста участь представника (адвоката Дядюри Н. О.) у судових засіданнях в Господарському суді Київської області у судовій справі № 911/835/25 (із урахуванням часу прибуття до суду та очікування судових засідань).
18.06.2026 об`єднання та ОСОБА_2 підписали акт приймання-передачі наданих послуг на суму 40 000,00 грн, згідно з яким на виконання умов договору про надання правової допомоги від 21.08.2019 були надані наступні послуги (правнича допомога):
1) підготовка та подання до суду апеляційної скарги на рішення Господарського суду Київської області від 19.12.2025 у справі №911/835/25;
2) особиста участь представника у судових засіданнях.
18.06.2026 між АО «УНІЛЕКС» та ОСОБА_1 підписано акт приймання-передачі наданих послуг № 1, згідно з яким загальна вартість наданих послуг у межах судової справи № 911/835/25 в суді першої інстанції становить 40 000,00 грн за наступні надані наступні послуги (правнича допомога)
1) підготовка та подання до суду позовної заяви до ТОВ «ВОЛОШКОВЕ ПОЛЕ» про визнання недійсними рішень загальних зборів учасників, скасування наказу про звільнення, скасування державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, Документ сформований в системі «Електронний суд» 22.06.2026 4 та поновлення на посаді; 
2) підготовка та подання до суду клопотання про витребування доказів; 
3) підготовка та подання до суду відповіді на відзив; 
4) підготовка та подання до суду заперечення проти клопотання ТОВ «ВОЛОШКОВЕ ПОЛЕ» щодо залучення третіх осіб; 
5) особиста участь представника (адвоката Дядюри Н. О.) у судових засіданнях в Господарському суді Київської області у судовій справі № 911/835/25 (із урахуванням часу прибуття до суду та очікування судових засідань).
18.06.2026 об`єднання та ОСОБА_1 підписали акт приймання-передачі наданих послуг на суму 40 000,00 грн, згідно з яким на виконання умов договору про надання правової допомоги від 21.08.2019 були надані наступні послуги (правнича допомога):
1) підготовка та подання до суду апеляційної скарги на рішення Господарського суду Київської області від 19.12.2025 у справі №911/835/25;
2) особиста участь представника у судових засіданнях.
Так, зокрема, на підставі вказаних доказів, позивачі просять стягнути з відповідача на їхню користь по 40 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу суді першої інстанції та по 40 000, 00 грн в суді апеляційної інстанції.
Частиною восьмою статті 129 ГПК України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Водночас, за змістом статті 221 ГПК України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
У постанові Верховного Суду від 24.01.2023 у справі №922/4022/20 викладений правовий висновок щодо застосування статей 129, 221 ГПК України:
"Наведені процесуальні норми вказують на те, що, при поданні доказів розміру витрат на професійну правничу допомогу, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, мають бути дотримані наступні дві умови:
- докази повинні бути подані до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду;
- до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила заяву про те, що такі докази будуть подані до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
При цьому процесуальний закон не визначає конкретних вимог щодо змісту та форми такої заяви, зокрема не вказує на те, що вона повинна бути зроблена лише у письмовій формі, а також, що така заява має бути зроблена на певній процесуальній стадії. Закон лише встановлює граничний строк звернення із заявою - до закінчення судових дебатів".
Як вбачається із матеріалів справи, рішення суду першої інстанції у даній справі було ухвалено 19.12.2025, тоді як фактичні докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції позивачами були подані лише 22.06.2026.
Колегія суддів враховує, що відповідні докази були подані позивачами протягом п`яти днів після ухвалення постанови апеляційного господарського суду.
Подаючи такі докази протягом п`яти днів після ухвалення постанови, позивачі посилаються на те, що вони не могли звертатися із такою заявою про розподіл судових витрат після ухвалення судом першої інстанції рішення, яким позивачам було відмовлено у задоволенні позову, та разом з тим подавати відповідні докази, що підтверджують розмір понесених ним судових витрат, адже таке право у позивачів виникло лише після апеляційного перегляду судового рішення, його скасування та прийняття постанови суду апеляційної інстанції, якою прийнято нове рішення про задоволення позову.
Водночас, вказані доводи позивачів є безпідставними та ґрунтуються на неправильному тлумаченні норм процесуального права.
Так, приписи статей 129 та 221 ГПК України не ставлять можливість подання заяви про розподіл судових витрат із відповідними доказами у залежність від того, чи буде позов задоволено, чи у його задоволенні буде відмовлено.
Навпаки, приписи ст.ст. 129, 221 ГПК України чітко передбачають, що для вирішення питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу сторона зобов`язана до закінчення судових дебатів заявити про намір подати докази таких витрат, а самі докази подати до закінчення дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
Це обумовлено тим, що витрати на професійну правничу допомогу виникають у зв`язку з наданням відповідних послуг саме під час розгляду справи судом відповідної інстанції. Відтак на момент ухвалення рішення судом першої інстанції такі витрати вже є понесеними або такими, що підлягають сплаті, а тому саме на цій стадії процесу сторона повинна дотриматися встановленого законом порядку їх заявлення та подання доказів на підтвердження їх розміру. Подальша зміна результату розгляду справи в апеляційному порядку не змінює моменту виникнення таких витрат та не звільняє сторону від обов`язку дотримання процесуальних строків, передбачених статтями 129 та 221 ГПК України.
А тому позивачі були зобов`язані дотриматися визначеного процесуальним законом порядку незалежно від того, що рішення суду першої інстанції було ухвалене не на їхню користь. Саме подальше скасування цього рішення судом апеляційної інстанції не створює нового права на подання заяви про судові витрати та автоматично не поновлює пропущених процесуальних строків, установлених статтями 129 та 221 ГПК України.
Колегія суддів також зазначає, що позивачі не навели жодних об`єктивних та належним чином обґрунтованих причин, які б свідчили про неможливість сформувати та подати докази понесених витрат на професійну правничу допомогу після ухвалення рішення судом першої інстанції у строки, визначені частиною восьмою статті 129 ГПК України, а саме протягом п`яти днів з дня його ухвалення.
У цьому контексті колегія суддів звертається до правової позиції об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, викладеної у постанові від 22.04.2024 у справі №346/2744/21, в якій зазначено, що у випадку якщо сторона з поважних причин до закінчення судових дебатів не могла подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, та подає ці докази разом з відповідною заявою після прийняття рішення по суті позовних вимог, то така сторона повинна обґрунтувати поважність причин не подання таких доказів суду до закінчення судових дебатів у справі; у разі відсутності обґрунтування поважних причин чи їх неповажності суд відмовляє в задоволенні заяви про стягнення витрат.
З цих підстав Верховний Суд у справі №346/2744/21 визнав обґрунтованою відмову суду апеляційної інстанції у стягненні з позивача на користь відповідача витрат на правничу допомогу в суді першої інстанції, оскільки ні до відзиву, ні до закінчення судових дебатів, ні протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду першої інстанції відповідач доказів понесення відповідних судових витрат не надав, а подав ці докази (угода про надання професійної правничої допомоги, акт) тільки із заявою про ухвалення додаткового рішення до суду апеляційної інстанції.
Колегія суддів враховує, що у постанові від 22.04.2024 у справі №346/2744/21 безпосередньо відсутні висновки щодо застосування статті 221 ГПК України, позаяк розгляд справи №346/2744/21 здійснювався у порядку цивільного судочинства. 
Разом із тим, стаття 246 Цивільного процесуального кодексу України, щодо яких сформовані відповідні висновки, та стаття 221 ГПК України однаково регулюють порядок подання доказів розміру понесених судових витрат, зокрема, в разі пропуску встановленого строку (до закінчення судових дебатів у справі).
Колегія суддів також враховує, що у додатковій постанові від 16.04.2025 у справі №910/14752/23 Верховний Суд навів висновки, викладені в постанові об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 22.04.2024 у справі №346/2744/21, щодо застосування статті 246 Цивільного процесуального кодексу України (яка є аналогічною статті 221 ГПК України), та відмовив у розподіленні витрат, понесених у судах першої та апеляційної інстанції, оскільки відповідач не обґрунтував поважність причин неподання доказів до закінчення судових дебатів у справі у суді першої інстанції, на стадії апеляційного та касаційного перегляду справи.
А тому, оскільки позивачі не обґрунтували поважність причин неможливості подання доказів на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу до закінчення судових дебатів та протягом 5 днів з моменту ухвалення рішення суду першої інстанції, зокрема неможливості формування актів наданих послуг на підтвердження правової допомоги, яка була надана у суді першої інстанції, у вказані строки, а подали ці докази тільки із заявою про ухвалення додаткового рішення до суду апеляційної інстанції, з урахуванням позиції, викладеної у постановах об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 22.04.2024 у справі №346/2744/21, Верховного Суду від 16.04.2025 у справі №910/14752/23, колегія суддів дійшла до висновку про відмову позивачам у задоволенні заяви про стягнення з відповідача на користь кожного з позивачів по 40 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, понесених у суді першої інстанції.
Стосовно витрат на професійну правничу допомогу, понесених на правничу допомогу у суді апеляційної інстанції, у розмірі 40 000,00 грн на кожного позивача, колегія суддів вважає їх доведеними та такими що подані у строки, передбачені частиною восьмою статті 129 ГПК України.
Стосовно доводів відповідача, що заявлений розмір витрат на професійну правничу допомогу не відповідає критерію розумності та не є співмірним із обсягом наданих послуг, часом витраченим на виконання відповідних робіт, колегія суддів зазначає наступне.
За змістом частини четвертої статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 126 ГПК України).
У розумінні положень частин п`ятої та шостої статті 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. 
Для встановлення розумного розміру наданих послуг адвоката слід надати належну правову оцінку договору у сукупності з іншими доказами, складністю справи та виконання адвокатом робіт (наданих послуг), витраченим часом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих послуг та виконання робіт, ціною позову та (або) значення справи. Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
Як зауважила Велика Палата Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц, Верховний Суд у справі № 905/1795/18, у справі № 922/2685/19, нормами процесуального законодавства передбачено основні критерії визначення та розподілу судових витрат такі, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
При вирішенні питання розподілу витрат на професійну правничу допомогу в цій справі суд також враховує висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18 та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 15.06.2021 у справі № 912/1025/20, згідно з якими для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору в контексті вирішення питання про розподіл судових витрат і вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність.
Крім того Верховний Суд неодноразово висловлював правову позицію стосовно того, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України»). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
В питанні розподілу витрат на правничу допомогу суд враховує: чи змінювалася правова позиція сторін у справі в судах першої, апеляційної та касаційної інстанції; чи потрібно було адвокату вивчати додаткові джерела права, законодавство, що регулює спір у справі, документи та доводи, якими протилежні сторони у справі обґрунтували свої вимоги, та інші обставини. (подібна за змістом правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01.12.2021 у справі № 910/20852/20, додатковій постанові Верховного Суду від 16.03.2023 у справі № 927/153/22).
Колегія суддів, проаналізувавши надані до заяви про розподіл судових витрат документи, зазначає наступне.
Як вбачається із актів приймання-передачі наданих послуг № 2 від 18.06.2026, позивачам були надані ті ж самі послуги, а саме: 1) підготовка та подання до суду апеляційної скарги на рішення Господарського суду Київської області від 19.12.2025 у справі №911/835/25; 2) особиста участь представника у судових засіданнях.
При цьому, апеляційна скарга була подана спільно обома позивачами та підписана адвокатом Дядюрою Н.О., яка і представляла обох позивачів у суді апеляційної інстанції.
З наведеного слідує, що подаючи заяву про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, представник позивачів обґрунтовує її здійсненням дій, які фактично дублюються. 
Отже, вказані дії, вчинені адвокатом Дядюрою Н.О., сукупно стосуються одночасно обох позивачем. Аналіз зазначених обставин не дає підстав вважати, що заявлені витрати відповідають критерію реальності, з огляду на сумнів щодо їх дійсності та необхідності і фактично неможливості їх подвійного здійснення. Крім того, розмір заявлених витрат не відповідає критерію розумності, оскільки він за своєю суттю є стягненням таких витрат двічі за одні і ті самі послуги.
За таких обставин, зважаючи на подане клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу, з урахуванням критеріїв розумності та реальності, а також з огляду на важливість обґрунтованості та співмірності заявлених витрат, колегія суддів вважає, що на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підлягає стягненню 20 000,00 грн та 20 000,00 грн відповідно.
Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у додатковій постанові від 13.07.2023 у справі № 922/2088/21.
А тому, з огляду на викладене вище, судова колегія вважає за необхідне прийняти додаткову постанову, якою заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивачів по 20 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, понесених у суді апеляційної інстанції.
Керуючись ст. ст. 123, 126, 129, 244 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ :

1. Заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задовольнити частково.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Волошкове поле» (код 35125172, адреса 07444, Київська обл., Броварський р-н, село Світильня) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 20 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, понесених у суді апеляційної інстанції.
3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Волошкове поле» (код 35125172, адреса 07444, Київська обл., Броварський р-н, село Світильня) на користь ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_2 ) 20 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, понесених у суді апеляційної інстанції.
4. В решті вимог заяви відмовити.
5. Видачу наказу доручити Господарському суду Київської області.

Додаткова постанова суду набирає законної сили з моменту її ухвалення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у встановлені Господарським процесуальним кодексом України порядку і строки.

Головуючий суддя М.А. Барсук 

Судді М.А. Руденко

Є.Ю. Пономаренко