14.09.26
22-ц/812/1888/26
Провадження № 22-ц/812/1888/26

П О С Т А Н О В А
Іменем України
14 вересня 2026 року м. Миколаїв
справа № 473/5507/25
Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Лівінського І.В.,
суддів: Базовкіної Т.М., Шаманської Н.О.,
розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи 
апеляційну скаргу
ОСОБА_1 
на ухвалу Інгульського районного суду м. Миколаєва, постановлену 06 липня 2026 року під головуванням судді Костюченко Г.С. в приміщенні цього ж суду, дата складення повного тексту судового рішення не зазначена, у цивільній справі
за позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до  ОСОБА_1  про стягнення заборгованості,
у с т а н о в и в:
1.Описова частина
Короткий зміст вимог позовної заяви

В жовтні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (далі - ТОВ «Споживчий центр») звернулося до суду з позовом до  ОСОБА_1 про стягнення з відповідачки заборгованості за кредитним договором.
Позивач зазначав, що між сторонами 04 лютого 2025 року був укладений кредитний договір (оферти) № 04.02.2025-100001032, відповідно до умов якого позичальник отримав кредит в розмірі 10 000,00 грн, строком на 217 днів та зі сплатою процентної ставки за користування кредитом в розмірі 1% за один день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит.
Відповідно до договору від 04 лютого 2025 року та квитанції про перерахунок коштів, кредитодавцем надано позичальнику кредит у розмірі 10 000,00 грн, строком на 217 днів, які ОСОБА_1 отримала 04 лютого 2025 року.
Однак через неналежне виконання відповідачем грошових зобов`язань станом на дату подання позову утворилася заборгованість у розмірі 33 200,00 грн, яка складається із: 10 000,00 грн, заборгованості за тілом кредиту, 15 500,00 грн, заборгованості по процентам, 900,00 грн, комісії, 1800,00 грн, додаткової комісії та неустойки 5000,00 грн, чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр».
Посилаючись на порушення відповідачем своїх зобов`язань, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 33 200,00 грн, та понесені судові витрати.
Заочним рішенням Інгульського районного суду міста Миколаєва від 03 березня 2026 року позовні вимоги ТОВ «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено.
24 червня 2026 року ОСОБА_1 через систему «Електронний Суд звернулась до суду першої інстанції з заявою про перегляд вищевказаного судового рішення. Також заявник разом з заявою про перегляд заочного рішення звернулася з заявою про зупинення дії судового рішення.
Заява мотивована тим, що заочне рішення Інгульського районного суду міста Миколаєва від 03 березня 2026 року було ухвалено без урахування всіх обставин у справі, без її участі, вона не була присутня у судових засіданнях та не подала відзив у встановлений строк з поважних причин, які не залежали від її волі. Судові повістки та інші процесуальні документи вона фактично не отримувала належним чином, що унеможливило її участь у справі, відповідно вона не могла надати особисті пояснення та докази, які мають значення для справи, заперечувати проти позовних вимог.

Ухвалою Інгульського районного суду міста Миколаєва від 25 червня 2026 року вказану заяву залишено без руху, та запропоновано відповідачу ОСОБА_1 усунути недоліки заяви про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху, а саме:
- вказати анкетні дані всіх учасників справи;
- надати копії заяви з додатками для всіх учасників справи, або докази надсилання даної заяви з додатками позивачу;
- надати докази щодо дати, коли заявнику стало відомо про ухвалене судом рішення, вирішити питання про необхідність поновлення строку подання заяви про перегляд заочного рішення;
- сплатити судовий збір, надавши до суду квитанцію.
Крім того, ОСОБА_1 відмовлено у відкритті провадження щодо заяви про зупинення дії судового рішення на підставі пункту 1 частини 1 статті 186 ЦПК України.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Ухвалою судді Інгульського районного суду міста Миколаєва від 06 липня 2026 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення вважено неподаною та повернуто позивачу разом з усіма доданими до неї матеріалами на підставі частини 3 статті 185 ЦПК України.
Судове рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що оскільки недоліки заяви про перегляд заочного рішення, зазначені в ухвалі суду від 25 червня 2026 року усунуті не були у строк встановлений судом, суд вважає, що вказана заява підлягає поверненню позивачу.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на незаконність ухвали суду, просила скасувати ухвалу суду першої інстанції від 06 липня 2026 року, а матеріали справи направити до суду першої інстанції для продовження розгляду заяви про перегляд заочного рішення. 

Узагальнені доводи апеляційної скарги

Апелянт зазначає, що копію ухвали від 25 червня 2026 року про залишення її заяви про перегляд заочного рішення без руху, вона отримала через систему «Електронний суд» 26 червня 2026 року о 05:09 год. У межах встановленого судом строку, 01 липня 2026 року, нею було подано заяву на виконання вимог ухвали суду та усунуто всі недоліки, зазначені судом, крім ненавмисно не долученої квитанції про сплату судового збору. 
Зазначає, що судовий збір був сплачений своєчасно, однак через технічну помилку квитанція про його сплату не була додана до пакета документів. При цьому, сам судовий збір був сплачений у встановлений судом строк, а тому обов`язок щодо його сплати нею було виконано належним чином. Відсутність квитанції серед доданих документів була виключно технічною помилкою, яка не свідчить про невиконання вимог ухвали суду. Виявивши зазначену помилку, 06 липня 2026 року нею було подано клопотання про долучення доказів та додано квитанцію про сплату судового збору. Зазначене клопотання судом було прийнято та приєднано до матеріалів справи, що підтверджується інформацією в системі «Електронний суд». Таким чином, відсутність квитанції була виключно технічною помилкою, яку вона усунула одразу після її виявлення, що свідчить про добросовісне виконання процесуальних обов`язків.
ОСОБА_1 зазначає, що перебуває у відпустці по догляду за малолітньою дитиною, не має представника та самостійно здійснює захист своїх прав у суді.
Такий надмірно формальний підхід призвів до необґрунтованого обмеження її права на доступ до правосуддя та ефективний судовий захист. Вважає, що суд першої інстанції не врахував фактичні обставини справи, а саме своєчасну сплату судового збору, своєчасне усунення інших недоліків та негайне подання квитанції після виявлення технічної помилки. За таких обставин повернення заяви є надмірно формальним та не відповідає завданню цивільного судочинства щодо справедливого розгляду справи.

Узагальненні доводи інших учасників справи
Відзиву на вказану апеляційну скаргу не надійшло.

2. Мотивувальна частина
Відповідно до частини 2 статті 369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду, зазначену в пункті 6 статті 353 цього Кодексу (щодо повернення заяви позивачеві, заявникові), розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Згідно з частиною 5 статті 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено – повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Отже, оскільки судове рішення у цій справі ухвалене за відсутності учасників справи, повне судове рішення складене 14 вересня 2026 року, датою ухвалення рішення є 14 вересня 2026 року.

Згідно з частиною 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина 1 статті 2 ЦПК України).
Відповідно до положень частин 1, 2, 3, 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно із вимогами частини 1 статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного.

Позиція апеляційного суду
Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Відповідно до частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Частиною першою статті 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Частиною першою статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений у разі пропуску із інших поважних причин.
Право відповідачки на судовий захист реалізується шляхом подання до суду заяви про перегляд заочного рішення, вимоги щодо форми та змісту якої встановлені нормами статті 285 ЦПК України .
Відповідно до статті 285 ЦПК України заява про перегляд заочного рішення повинна бути подана у письмовій формі.
У заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначено: 1) найменування суду, який ухвалив заочне рішення; 2) ім`я (найменування) відповідача або його представника, які подають заяву, їх місце проживання чи місцезнаходження, номер засобу зв`язку, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 3) обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання та (або) неповідомлення їх суду, а також причин неподання відзиву, і докази про це; 4) посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача; 5) клопотання про перегляд заочного рішення; 6) перелік доданих до заяви матеріалів. Заява про перегляд заочного рішення підписується особою, яка її подає.
До заяви про перегляд заочного рішення додаються її копії за кількістю учасників справи та копії всіх доданих до неї матеріалів, крім випадків, якщо така заява подається в електронній формі через електронний кабінет. У разі подання заяви в електронній формі через електронний кабінет до неї додаються докази надсилання її копії та копій доданих матеріалів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу. До заяви про перегляд заочного рішення, поданої представником відповідача, додається довіреність або інший документ, який підтверджує його повноваження. До заяви про перегляд заочного рішення додається документ про сплату судового збору та докази, на які посилається заявник ( частини 4,5,6,7 статті 285 ЦПК України).
Відповідно до частини 8 статті 285 ЦПК України до неналежно оформленої заяви про перегляд заочного рішення, а також до заяви, поданої особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.
Відповідно до частини 1 статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. 
В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити) (частина 2 статті 185 ЦПК України).
Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві (частина 3 статті 185 ЦПК України).

Як вбачається з матеріалів справи, 24 червня 2026 року ОСОБА_1 за допомогою системи «Електронний суд» звернулася з заявою про перегляд заочного рішення, та цього ж числа надала заяву про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення. 
Також заявник разом з заявою про перегляд заочного рішення звернулася з заявою про зупинення дії судового рішення.
Ухвалою судді Інгульського районного суду міста Миколаєва від 25 червня 2026 року заяву ОСОБА_1 залишено без руху, як таку, що не відповідає вимогам статті 284, 285 ЦПК України, запропоновано відповідачу ОСОБА_1 усунути недоліки заяви про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху, а саме: вказати анкетні дані всіх учасників справи; надати копії заяви з додатками для всіх учасників справи, або докази надсилання даної заяви з додатками позивачу; надати докази щодо дати, коли заявнику стало відомо про ухвалене судом рішення, вирішити питання про необхідність поновлення строку подання заяви про перегляд заочного рішення; сплатити судовий збір, надавши до суду квитанцію.
З картки руху документу «Електронного Суду» вбачається, що ОСОБА_1 отримала вказану ухвалу суду 26 червня 2026 року о 05:09 год.
На виконання вимог ухвали від 25 червня 2026 року ОСОБА_1 06 липня 2026 року через систему «Електронний суд» подала заяву про усунення недоліків та клопотання про долучення доказів з додатками, а саме надала уточнену заяву про перегляд заочного рішення разом з копією, постанову про арешт коштів боржника, скріншот з банківського додатку та відомості з Дії, пояснення та копію квитанції про сплату судового збору.

Враховуючи, що ОСОБА_1 отримала ухвалу про залишення заяви про перегляд заочного рішення без руху 26 червня 2026 року, останнім десятим днем для усунення недоліків вказаної заяви є 06 липня 2026 року.
06 липня 2026 року (десятий день) апелянт виконала всі вимоги зазначені в ухвалі про залишення заяви про перегляд заочного рішення без руху.

Між тим, суд першої інстанції не дотримавшись закінчення десяти днів, строку наданого заявнику для усунення недоліків заяви, ухвалою від 06 липня 2026 року повернув заяву про перегляд заочного рішення ОСОБА_1 , посилаючись на те, що відповідачка не усунула недоліки заяви про перегляд заочного рішення, які зазначені в ухвалі суду від 25 червня 2026 року.
За такого, колегія суддів дійшла висновку, що повертаючи ОСОБА_1 заяву про перегляд заочного рішення, суд першої інстанції діяв не у спосіб, визначений процесуальним законом.
Отже, оскільки суд першої інстанції не звернув належної уваги на зазначені обставини справи, ухвалу суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі належить скасувати на підставі пункту 4 частини 1 статті 379 ЦПК України, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду (вирішення питання про відкриття провадження у справі). 
Керуючись статтями 367, 369, 374, 379, 382 ЦПК України, 

п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  на ухвалу Інгульського районного суду міста Миколаєва від 06 липня 2026 року задовольнити.
Ухвалу Інгульського районного суду міста Миколаєва від 06 липня 2026 року скасувати, а справу № 473/5507/25 направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду, за правилами, передбаченими статтею 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
ГоловуючийІ.В. Лівінський СуддіТ.М. Базовкіна Н.О. Шаманська     Повне судове рішення складене 14 вересня 2026 року.