Справа №760/1278/24 2/760/8967/26	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 липня 2026 року Солом`янський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Усатової І.А., за участю секретаря Омельяненко С.В., розглянувши у судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ :
АТ «Таскомбанк» звернулося до Солом`янського районного суду м. Києва із зазначеною позовною заявою, в якій просило стягнути з відповідача заборгованість у розмірі у розмірі 112882,45 грн та судові витрати.
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 03.02.2022 між АТ «Таскомбанк» та ОСОБА_1 підписано заяву-договір №2884690-012 про надання споживчого кредиту.
Відповідно до п. 1.1 розділу 1 «Замовлення банківських послуг» Кредитного договору відповідач просив надати кредит в рамках кредитного продукту «Зручна готівка Максимум» на умовах Договору про комплексне банківське обслуговування фізичнх осіб:
п. 1.2.2 сума кредиту - 49922,30 грн;
п. 1.2.4 сума кредиту без комісії за надання кредиту - 46700,00 грн;
п. 1.2.3 комісія за надання кредиту - 6,9%, що складає 3222,30 грн;
п. 1.2.6 строк кредиту - 24 місяців. 
Позивач виконав свої обов`язки за кредитним договором у повному обсязі, надавши кредитні кошти відповідачу у спосіб, визначений кредитним договором.
Умови вказаного кредитного договору відповідачем не виконані, кредитні кошти у встановлені договором строки не повернуті, що спричинило утворення заборгованості, яка залишається непогашеною.
Станом на 01.12.2023 заборгованість за заявою-договором №2884690-012 від 03.02.2022 становить 112 882, 45 грн, яка складається з:
- заборгованість по тілу кредиту - 37 097,94 грн;
- заборгованість по процентам - 2,43 грн;
- заборгованість по комісії - 75 782,08 грн.
З урахуванням наведеного, позивач просить задовольнити позовні вимоги та проводити розгляд позовної заяви за його відсутності.
Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 26 січня 2024 року у справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику. Направлено позивачу копію ухвали про відкриття провадження у справі, а відповідачу - копію ухвали про відкриття провадження разом з копією позовної заяви та копіями доданих до неї матеріалів. Також відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву у 15-денний термін з дня отримання копій документів.
Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 18 лютого 2026 року здійснено перехід з розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільної справи - в розгляд справи в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
На день ухвалення рішення відповідач своїм правом не скористався, відзив на позов не подав.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось.
Згідно з правовою позицією Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, викладеною в постанові від 5 вересня 2022 року № 1519/2-5034/11 (№ 61-175сво21) порядок ухвалення судового рішення та його проголошення залежить від того, чи судове засідання, яким завершений розгляд справи, відбулось у присутності учасників справи, чи за їхньої відсутності; повне судове рішення було складено чи складання повного судового рішення було відкладено.
У разі розгляду судом справи без виклику учасників справи або учасники справи в судове засідання не з`явились, ухвалення рішення відбувається у такому самому порядку, проте з урахуванням певних винятків: а) рішення не проголошується; б) датою ухвалення рішення є дата складання повного судового рішення. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання таке судове засідання не проводиться. У цьому випадку судове рішення не проголошується (частина четверта статті 268 ЦПК України) і датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення (друге речення частини п`ятої статті 268 ЦПК України).
З урахуванням розумності положення частини п`ятої статті 268 ЦПК України слід розуміти таким чином: у разі ухвалення судового рішення за відсутності учасників справи, суд повинен зазначати датою ухвалення ту дату, на яку було призначено розгляд справи, та вказувати у резолютивній частині дату складення повного судового рішення. Проте у разі зазначення судом датою ухвалення судового рішення дати складення повного судового рішення, внаслідок чого дата судового засідання та дата ухвалення судового рішення не співпадатимуть, це не є порушенням прав сторін.
Відтак, суд зазначає датою виготовлення ухвали дату складання повного його тексту, незважаючи на те, що вона відмінна від дати судового засідання, на яку було призначено розгляд справи.
Виходячи з цього, суд вважає за можливе розглядати справу за наявними в справі доказами.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що 03.02.2022 року між АТ «Таскомбанк» та ОСОБА_1 укладено заяву-договір №2884690-012 про надання споживчого кредиту.
Відповідно до змісту кредитного договору позичальник просив надати кредит в рамках кредитного продукту «Зручна готівка Максимум» на умовах договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб. Загальна сума кредиту - 49922,30 грн (п.1.2.2 Договору).
Пунктами 1.2.6, 1.2.9, 1.4. Договору сторони також погодили, що строк кредитування становить 24 місяці, проценти за користування кредитом - 0,01 % річних, комісія за обслуговування кредиту - 6,9%, що складає 3 222,30 грн.
Відповідно до п.1.2.5 кредитні кошти перераховуються на поточний рахунок № НОМЕР_1 , операції за яким здійснюються із використанням електронних платіжних засобів.
Згідно з п.1.6 Договору, платежі по погашенню кредитної заборгованості здійснюються з застосуванням ануїтентної схеми погашення (однакові суми платежів в кожному розрахунковому періоді протягом усього строку кредитування, окрім останнього (до суми платежу входить сума кредиту, проценти та комісія за обслуговування кредиту.
Пунктом 1.11 Договору банк зобов`язався надати позичальнику на умовах цієї заяви-договору кредит, шляхом зарахування коштів в сумі, визначеній в п.1.1.1. даного розділу, з оформленням такої виплати відповідно до законодавства України: на власні потреби у сумі 49922,30 грн на поточний рахунок НОМЕР_2 в АТ «Таскомбанк».
Банк свої зобов`язання за договором виконав належним чином, перерахувавши кредитні кошти на рахунок відповідача, що підтверджується випискою по особовому рахунку ОСОБА_1 за період з 03.02.2022 року по 01.12.2023 року.
Згідно з наданим банком розрахунком, за вказаним кредитним договором станом на 01.12.2023 року у відповідача виникла заборгованість за кредитним договором на загальну суму 112882,45 грн, яка складається з наступного: 37097,94 грн - заборгованість по тулу кредиту (в тому числі прострочена); 2,43 грн - заборгованість по відсоткам (в тому числі прострочені), заборгованість по комісії (в тому числі простроченій) - 75782,08 грн.
Звернувшись до суду із даним позовом, позивач, покликаючись на неналежне виконання умов кредитного договору відповідачем, просить стягнути з останнього заборгованість за заявою-договором №2884690-012 про надання споживчого кредиту від 03.02.2022 року в розмірі 112882,45 грн.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку позивач).
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України, можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
Згідно вимог ст.ст.76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Водночас суд не погоджується з вимогами позивача в частині стягнення заборгованості за комісією у розмірі 75 782,08 грн.
Судом встановлено, що укладений між сторонами договір є договором про споживчий кредит, а тому до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення Закону України «Про споживче кредитування».
Відповідно до частини першої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір заборгованості, розмір повернутої суми кредиту, надає виписку щодо погашення заборгованості та іншу інформацію, передбачену законом.
Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Із матеріалів справи вбачається, що умовами кредитного договору передбачено сплату комісії за обслуговування кредиту, однак сам договір не містить конкретного переліку послуг, за надання яких така комісія справляється, не розмежовує платні та безоплатні послуги, а також не визначає, які саме дії банку є предметом оплати. За таких обставин суд позбавлений можливості встановити, що нарахована комісія є платою саме за додаткові банківські послуги, а не охоплює послуги, які відповідно до Закону України «Про споживче кредитування» повинні надаватися споживачу безоплатно.
Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що вимоги позивача про стягнення заборгованості за комісією у розмірі 75 782,08 грн є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.
Разом з тим вимоги позивача про стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 37 097,94 грн та процентами у розмірі 2,43 грн підтверджуються матеріалами справи, відповідачем не спростовані, а тому підлягають задоволенню.
На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 1364,00 грн в рахунок відшкодування сплаченого позивачем судового збору, пропорційно задоволених вимог.
Керуючись статтями 10, 12, 89, 141, 258-259, 263-265, 273, 353, 354 ЦПК України, суд,-
У Х В А Л И В :
Позовну - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Акціонерного товариства «Таскомбанк» (ЄДРПОУ 09806443, адреса: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30) заборгованість за заявою-договором №2884690-012 про надання споживчого кредиту від 03.02.2022 року заборгованість, яка складається з тіла кредиту - 37 097,94 грн;- заборгованість по процентам - 2,43 грн, що в сукупності становить 37 100,37 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Акціонерного товариства «Таскомбанк» (ЄДРПОУ 09806443, адреса: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30) судовий збір у розмірі 1364,00 грн.
В іншій частині вимог - відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Суддя          І.А. Усатова