Справа № 709/1293/26
3/709/673/26

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2026 року с-ще Чорнобай

Суддя Чорнобаївського районного суду Черкаської області Чубай В.В., розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли від ВПД № 2 Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, непрацюючої,РНОКПП в матеріалах справи відсутній,
за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

в с т а н о в и в:

До Чорнобаївського районного суду Черкаської області повторно надійшли адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 26 червня
2026 року серії ВБА № 009469 ОСОБА_1 23 червня 2026 року близько 18:00 за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила домашнє насильство психологічного та фізичного характеру стосовно своєї матері, що полягало у нецензурній лайці та ляпасах по обличчю потерпілої ОСОБА_2 . Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1
ст. 173-2 КУпАП.
У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, причини неявки суду невідомі. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася шляхом надсилання повістки про виклик повідомленням на особистий номер мобільного телефону у додаток «Viber», про що свідчить відповідна довідка, а також рекомендованим листом на адресу місця проживання, зазначену в адміністративних матеріалах, однак поштове відправлення повернулося до суду без вручення.
Потерпіла ОСОБА_2 у судове засідання також не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася шляхом надсилання повістки про виклик рекомендованим листом на адресу місця проживання, зазначену в адміністративних матеріалах, однак поштове відправлення повернулося до суду без вручення.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Смірнов проти України» від 8 листопада
2005 року в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1
ст. 6 даної Конвенції. Крім того, в своїх рішеннях ЄСПЛ також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
За таких обставин, оскільки ОСОБА_1 відомо про складання протоколу про адміністративне правопорушення стосовно неї, що підлягає розгляду судом, остання сама до суду не прибула, суд дійшов висновку про зловживання нею правами з метою затягування строків розгляду справи. 
Виходячи з викладеного, ОСОБА_1 вважається такою, що сповіщена належним чином про судове засідання, а тому суд вважає за можливе розглянути справу без її участі.
Розглянувши адміністративні матеріали, суд дійшов такого висновку.
Згідно з ч. 1 ст. 173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, - тягне за собою накладення штрафу від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до десяти діб.
На підтвердження вини ОСОБА_1 в інкримінованому адміністративному правопорушенні адміністративні матеріали містять, зокрема такі документи:
- протокол про адміністративне правопорушення від 26 червня 2026 року серії ВБА № 009469, де викладено обставини інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (а.с. 1);
- рапорт про надходження повідомлення на лінію 102, де зазначено про отримання виклику23 червня 2026 року від ОСОБА_2 про те, що її дочка вчиняє домашнє насильство психологічного та фізичного характеру (а.с. 2);
- протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 26 червня 2026 року, згідно з яким ОСОБА_2 заявила, що 23 червня 2026 року близько 18:00 її дочка ОСОБА_1 вчинила домашнє насильство фізичного та психологічного характеру стосовно неї (а.с. 3);
- письмові пояснення потерпілої ОСОБА_2 про те, що 23 червня 2026 року близько 18:00 у АДРЕСА_1 , її дочка ОСОБА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчиняла домашнє насильство психологічного та фізичного характеру стосовно неї, а саме ображала нецензурною лайкою та давала ляпаси по обличчю (а.с. 4).
Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що спричиняють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Як зазначено в ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП, і не може бути перекладений на суд.
У свою чергу протокол про адміністративне правопорушення визначає межі судового розгляду і є доказом у справі.
Пунктом 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1
ст. 173-2 КУпАП, має обов`язку ознаку - настання шкоди фізичному чи психічному здоров`ю, яка була завдана потерпілому.
Таким чином обов`язковою умовою настання адміністративної відповідальності за
ст. 173-2 КУпАП є наслідки правопорушення у вигляді завдання відповідної шкоди, а подібне діяння, яким така шкода не була завдана, не утворює адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП.
Підставою для притягнення особи до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення є наявність його складу: об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони.
Так, у протоколі про адміністративне правопорушення така обов`язкова ознака об`єктивної сторони правопорушення, передбачена диспозицією ст. 173-2 КУпАП, як настання шкоди, взагалі не зазначена.
Крім того, суд бере до уваги, що потерпіла ОСОБА_2 на виклик суду не з`явилася, безпосередньо суду жодних пояснень, які могли б сприяти у встановленні об`єктивної істини, не надала.
Суд також звертає увагу, що протокол про адміністративне правопорушення є важливим доказом у справі, який по суті є обвинувальним актом, оскільки саме на підставі протоколу здійснюється розгляд справи по суті.
Проте формулювання фактичних обставин правопорушення, яке викладене у протоколі про адміністративне правопорушення, не містить ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, в діючій редакції. Наявність цього складу також не підтверджується наявними в адміністративних матеріалах і досліджених судом доказами.
Згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
При оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України»). Приймаючи до уваги це рішення, суд керується саме цим принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.
Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати в першу чергу чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.
У справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30 травня 2013 року) та «Карелін проти Росії» (рішення від 20 вересня 2016 року) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).
Однією з обставин, що виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП є відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а тому провадження у цій справ підлягає закриттю відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст.ст. 7, 173-2, 221, 245, 247, 251, 256, 268, 280, 283-285 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно  ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП - закрити на підставі п. 1
ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Чорнобаївський районний суд Черкаської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя           В.В. Чубай