| Справа №: 398/2048/26

провадження №: 2/398/2736/26
РІШЕННЯ
Іменем України 

"05" серпня 2026 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі головуючого судді Орловського В.В., з участю секретаря судового засідання Харіної Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», представник позивача - адвокат Ткаченко Юлія Олегівна, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,

встановив:

Стислий виклад позиції сторін
ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 45522818 від 04.10.2025 року та кредитним договором № 6781996 від 03.10.2025 року в розмірі 35 903,50 грн, а також судових витрат.
Підставою позову є неналежне виконання відповідачем грошових зобов`язань за кредитними договорами, укладеними в електронній формі.
За договором № 45522818 від 04.10.2025 року позивачу надано відповідачу кредит у сумі 5 000,00 грн; договір підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором, кошти перераховано на її банківський картковий рахунок. Внаслідок порушення умов договору утворилася заборгованість у розмірі 16 218,50 грн: 5 000,00 грн - основна сума боргу, 418,50 грн - проценти, 800,00 грн - комісія, 10 000,00 грн - пеня/неустойка.
За договором № 6781996 від 03.10.2025 року відповідачу надано кредит у сумі 5 000,00 грн; договір підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором, кошти перераховано на її банківський картковий рахунок. Заборгованість становить 19 685,00 грн: 5 000,00 грн - основна сума боргу, 4 322,50 грн - проценти, 862,50 грн - комісія, 9 500,00 грн - пеня/неустойка.
Відповідач ОСОБА_1 подала відзив на позовну заяву та пояснення до нього, в яких просила задовольнити позов частково. Заперечення відповідача зводяться до того, що суми 10 000,00 грн за договором № 45522818 та 9 500,00 грн за договором № 6781996, а разом 19 500,00 грн, є неустойкою, від сплати якої вона звільнена на підставі пункту 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України, яким цей розділ доповнено Законом України від 15.03.2022 № 2120-IX, згідно з яким у період дії воєнного стану позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати неустойки (штрафу, пені) за прострочення, а нараховані з 24 лютого 2022 року неустойка та інші платежі підлягають списанню кредитодавцем. Відповідач також посилалася на те, що внаслідок збройної агресії російської федерації вона втратила майно, житло та роботу, набула статусу внутрішньо переміщеної особи. Суми основного боргу, процентів та комісії за обома договорами відповідач визнала.
Крім того, відповідач заявила клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу з 4 500,00 грн до 2 000,00 грн, посилаючись на незначну складність справи та типовий, шаблонний характер позовної заяви.
У відзиві на заяву позивача про зменшення позовних вимог від 19.05.2026 року відповідач визнала позовні вимоги в розмірі 16 403,50 грн та підтримала клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі
Ухвалою суду від 01 травня 2026 року відкрито провадження у справі, розгляд призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 12 червня 2026 року; тією ж ухвалою витребувано в АТ «Універсал Банк» інформацію щодо належності відповідачу карткового рахунку № НОМЕР_1 та виписки за цим рахунком за періоди з 04.10.2025 по 07.10.2025 та з 03.10.2025 по 06.10.2025.
07 травня 2026 року представник позивача адвокат Ткаченко Ю.О. через підсистему «Електронний суд» подала заяву про розгляд справи за її відсутності.
11 травня 2026 року до суду надійшли відзив відповідача на позовну заяву та пояснення до поданого відзиву.
11 травня 2026 року до суду надійшов лист АТ «Універсал Банк» № БТ/Е-19220 від 11.05.2026 року, яким на виконання ухвали суду повідомлено, що на ім`я ОСОБА_1 емітовано платіжну картку № НОМЕР_1 , та надано виписки про рух коштів за картковим рахунком за витребувані періоди.
14 травня 2026 року представник позивача подала заяву про зменшення позовних вимог, у якій, керуючись частинами 2, 3 статті 49 ЦПК України, у зв`язку з отриманням заперечень відповідача повністю відмовилася від вимог про стягнення пені/неустойки та просила стягнути з відповідача заборгованість за договором № 45522818 у розмірі 6 218,50 грн (5 000,00 грн - основна сума боргу, 418,50 грн - проценти, 800,00 грн - комісія) і за договором № 6781996 у розмірі 10 185,00 грн (5 000,00 грн - основна сума боргу, 4 322,50 грн - проценти, 862,50 грн - комісія), а також судовий збір у розмірі 2 662,40 грн і витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4 500,00 грн.
Зазначена заява подана з додержанням вимог частини 3 статті 49 ЦПК України - не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання, у зв`язку з чим суд приймає її до розгляду і вирішує спір у межах зменшених позовних вимог.
22 травня 2026 року до суду надійшов відзив відповідача на заяву про зменшення позовних вимог, у якому вона визнала позов у розмірі 16 403,50 грн та просила стягнути витрати на правничу допомогу в розмірі 2 000,00 грн.
Судове засідання, призначене на 12 червня 2026 року, було відкладене на 31 липня 2026 року.
У судове засідання 31 липня 2026 року учасники справи не з`явилися. Представник позивача просила розглядати справу за її відсутності. Відповідач ОСОБА_1 про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином шляхом надсилання судової повістки за зареєстрованим фактичним місцем проживання як внутрішньо переміщеної особи; до суду повернулося зворотне поштове повідомлення з розпискою відповідача про вручення їй повістки особисто 03 липня 2026 року. Про причини неявки відповідач суд не повідомила, про відкладення розгляду справи не просила.
У зв`язку з неявкою всіх учасників справи відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалося, а відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України суд підписав рішення без його проголошення. Відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України складання повного судового рішення відкладено на строк, що не перевищує п`яти днів з дня закінчення розгляду справи; відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення зазначена дата складення повного судового рішення.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

Кредитний договір № 45522818 від 04.10.2025 року та видача коштів
04 жовтня 2025 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 уклали в електронній формі Договір про надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 45522818, підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором 28014.
Договором встановлено такі умови кредитування:
- сума кредиту - 5 000,00 грн;
- строк кредитування - 30 днів, дата повернення кредиту (останній день) - 02.11.2025;
- процентна ставка - 0,279 % на день (фіксована); денна процентна ставка - 0,812 %;
- комісія за надання кредиту - 16,00 % від суми наданого кредиту, що у грошовому виразі становить 800,00 грн;
- проценти за понадстрокове користування кредитом - 4 % на день; пеня - 4 % на день;
- орієнтовна реальна річна процентна ставка - 1 456,36 %; загальні витрати за кредитом - 1 218,50 грн;
- номер особистого електронного платіжного засобу відповідача для отримання коштів - НОМЕР_1 .
На виконання умов договору позивач 04.10.2025 року перерахував на платіжну картку відповідача № НОМЕР_1 грошові кошти в сумі 5 000,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 51fb3b1c-dab8-4000-ac6b-c2c0b8748a07 від 04.10.2025 року та довідкою ТОВ «Європейська платіжна система» № КД-000034633 від 13.02.2026 року.
Згідно з довідкою про ідентифікацію одноразовий ідентифікатор '28014 надіслано позичальнику 04.10.2025 року о 14:39:19 на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_2; ідентифікація клієнта здійснена за посередництвом системи BankID НБУ (monobank, 07.08.2025).
Відповідно до виписки АТ «Універсал Банк» про рух коштів по картці № НОМЕР_1 , емітованій на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , за період з 04.10.2025 по 07.10.2025, 04.10.2025 року о 14:39:40 на картку надійшли кошти в сумі 5 000,00 грн від FUIB MoneyTransfer.

Порушення зобов`язання та розмір заборгованості за договором № 45522818
Згідно з наданим позивачем розрахунком відповідач жодних платежів на погашення кредиту не здійснювала, внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 16 218,50 грн. Нарахування процентів здійснено з розрахунку 5 000,00 грн ? 0,279 % = 13,95 грн за день протягом 30 днів строку кредитування (з 04.10.2025 по 02.11.2025), що становить 418,50 грн.
З урахуванням заяви про зменшення позовних вимог позивач підтримує вимоги за цим договором у розмірі 6 218,50 грн: 5 000,00 грн - основна сума боргу, 418,50 грн - проценти, 800,00 грн - комісія за надання кредиту.

Кредитний договір № 6781996 від 03.10.2025 року та видача коштів
03 жовтня 2025 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 уклали в електронній формі Договір кредитної лінії (Надійний) № 6781996, підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором 588455.
Договором встановлено такі умови кредитування:
- сума кредиту (кредитний ліміт) - 5 000,00 грн;
- строк кредитування - 360 днів, дата повернення кредиту - 27.09.2026;
- розмір першого обов`язкового платежу - 2 287,50 грн, дата його сплати - 01.11.2025;
- процентна ставка - 0,95 % на день (фіксована); денна процентна ставка - 0,998 %;
- комісія за надання кредиту - 17,25 % від суми наданого кредиту, що у грошовому виразі становить 862,50 грн;
- неустойка - 250,00 грн за кожен день понадстрокового користування;
- орієнтовна реальна річна процентна ставка - 3 194,73 %; загальні витрати за кредитом - 17 962,50 грн;
- номер особистого електронного платіжного засобу відповідача для отримання коштів - НОМЕР_1 .
На виконання умов договору позивач 03.10.2025 року перерахував на платіжну картку відповідача № НОМЕР_1 грошові кошти в сумі 5 000,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 2a2af37b-a610-4f52-b2cf-acde0c9a22a7 від 03.10.2025 року та довідкою ТОВ «Європейська платіжна система» № КД-000035633 від 13.02.2026 року.
Згідно з довідкою про ідентифікацію одноразовий ідентифікатор 588455 надіслано позичальнику 03.10.2025 року о 17:49:46 на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_2 
Відповідно до виписки АТ «Універсал Банк» про рух коштів по картці № НОМЕР_1 за період з 03.10.2025 по 06.10.2025, 03.10.2025 року о 17:49:53 на картку надійшли кошти в сумі 5 000,00 грн від FUIB MoneyTransfer.
У зв`язку із простроченням сплати платежів понад два календарних місяці кредитодавець 02 січня 2026 року надіслав відповідачу на її електронну адресу вимогу про повернення кредиту, строк виплати якого ще не настав, із зазначенням строку виконання - до 01 лютого 2026 року включно.

Порушення зобов`язання та розмір заборгованості за договором № 6781996
Згідно з наданим позивачем розрахунком відповідач жодних платежів на погашення кредиту не здійснювала, внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 19 685,00 грн. Нарахування процентів здійснено з розрахунку 5 000,00 грн ? 0,95 % = 47,50 грн за день за період з 04.10.2025 по 02.01.2026 (91 день), що становить 4 322,50 грн; після пред`явлення вимоги про дострокове повернення кредиту нарахування процентів припинено.
З урахуванням заяви про зменшення позовних вимог позивач підтримує вимоги за цим договором у розмірі 10 185,00 грн: 5 000,00 грн - основна сума боргу, 4 322,50 грн - проценти, 862,50 грн - комісія за надання кредиту.

Норми права, які застосував суд
Відповідно до статті 205 та частини 1 статті 207 ЦК України правочин, зміст якого зафіксований в електронному документі, вважається вчиненим у письмовій формі.
Згідно зі статтею 13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит укладається у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до частини 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Згідно з частиною 1 статті 12 цього Закону моментом підписання електронного правочину є, зокрема, використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
За приписами статей 526, 530, 610, частини 1 статті 612, статті 629 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону; порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання; одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається; договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 1 та частиною 2 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом належать, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які враховуються при обчисленні реальної річної процентної ставки та загальної вартості кредиту для споживача.
Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Мотивована оцінка і висновки суду
Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов висновку про задоволення позову в межах підтриманих позивачем вимог із таких підстав.
Судом установлено, що між сторонами виникли договірні правовідносини на підставі двох кредитних договорів, укладених в електронній формі. Факт укладення договорів підтверджується використанням відповідачем електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що згідно зі статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» прирівнюється до власноручного підпису. Відповідач була ознайомлена з умовами кредитування, у тому числі з розміром процентів та комісії, і погодилася з ними; укладення договорів та їх умови відповідач не оспорює.
Належне виконання кредитодавцем свого обов`язку з надання кредитних коштів підтверджується не лише платіжними інструкціями та довідками платіжної установи, але й витребуваними судом виписками АТ «Універсал Банк». Із них убачається, що платіжна картка № НОМЕР_1 емітована саме на ім`я відповідача, а кошти в сумі 5 000,00 грн зараховані на цю картку 03.10.2025 року о 17:49:53 та 04.10.2025 року о 14:39:40, тобто через кілька секунд після надсилання відповідачу одноразових ідентифікаторів, якими підписано відповідні договори. Сукупність цих доказів переконливо підтверджує як факт укладення договорів саме відповідачем, так і фактичне отримання нею кредитних коштів.
Відповідач взяті на себе зобов`язання не виконала, жодного платежу на погашення кредитів не здійснила, чим порушила вимоги статей 526, 1054 ЦК України та умови договорів.
Заперечення відповідача стосувалися виключно нарахованих пені та неустойки в загальному розмірі 19 500,00 грн. Позивач із цими запереченнями погодився і подав заяву про зменшення позовних вимог, повністю відмовившись від стягнення пені/неустойки за обома договорами. Оскільки відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог, підстав для вирішення питання про правомірність нарахування неустойки в період дії воєнного стану у цій справі не виникає.
Перевіряючи наданий позивачем розрахунок, суд встановив, що проценти за договором № 45522818 нараховані виключно в межах установленого договором 30-денного строку кредитування (418,50 грн), а за договором № 6781996 - у межах строку дії договору, до дати пред`явлення вимоги про дострокове повернення кредиту (4 322,50 грн), після чого їх нарахування припинено. Отже, розрахунок процентів відповідає умовам договорів і не суперечить висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеному у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, щодо неможливості нарахування договірних процентів поза межами строку кредитування.
Оцінюючи правомірність вимог про стягнення комісії за надання кредиту в розмірі 800,00 грн та 862,50 грн, суд зазначає таке. Умовами пункту 2.2.4 договору № 45522818 та пункту 2.2.8 договору № 6781996 передбачено разову комісію за надання кредиту в розмірі відповідно 16,00 % та 17,25 % від суми наданого кредиту. Ця комісія є одноразовою платою за саме надання кредиту, її розмір визначений у грошовому виразі, вона включена до загальних витрат за споживчим кредитом та врахована при обчисленні орієнтовної реальної річної процентної ставки і загальної вартості кредиту, що відображено в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача, яка є додатком № 1 до кожного з договорів.
Така комісія за своєю правовою природою відрізняється від комісії за обслуговування кредитної заборгованості, щодо якої Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 та Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06 листопада 2023 року у справі № 204/224/21 сформулювали висновок про нікчемність відповідних умов договору, якщо кредитодавець у формі комісії встановлює плату за послуги, які за законом мають надаватися безоплатно, або не зазначає переліку додаткових чи супутніх послуг, за які така комісія справляється. У цій справі комісія не є періодичною платою за обслуговування заборгованості чи за надання інформації про стан кредиту, а є разовою платою за надання кредиту, право на встановлення якої прямо передбачене пунктом 4 частини 1 статті 1 та частиною 2 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування».
Ураховуючи наведене, а також принцип свободи договору (стаття 627 ЦК України) та презумпцію правомірності правочину (стаття 204 ЦК України), суд визнає вимоги про стягнення комісії за надання кредиту правомірними та такими, що підлягають задоволенню.
Крім того, суд враховує, що відповідач у відзиві на заяву про зменшення позовних вимог визнала позовні вимоги в розмірі 16 403,50 грн. Визнання відповідачем позову в цій частині не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб.
За таких обставин позов у межах підтриманих позивачем вимог є обґрунтованим, доведеним і підлягає задоволенню: за договором № 45522818 від 04.10.2025 року - у розмірі 6 218,50 грн, за договором № 6781996 від 03.10.2025 року - у розмірі 10 185,00 грн, а всього 16 403,50 грн.

Щодо розподілу судових витрат
Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частини 1 та пункту 1 частини 2 статті 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача.
При поданні позовної заяви позивач сплатив судовий збір у розмірі 2 662,40 грн, обчислений за мінімальною ставкою із застосуванням коефіцієнта 0,8, передбаченого частиною 3 статті 4 Закону України «Про судовий збір» для процесуальних документів, поданих в електронній формі.
Разом із тим відповідач до початку розгляду справи по суті визнала позов у розмірі підтриманих позивачем зменшених вимог. Відповідно до частини 1 статті 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідному рішенні вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
З огляду на це з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 50 відсотків сплаченого судового збору - 1 331,20 грн, а решта 50 відсотків - 1 331,20 грн - підлягає поверненню позивачу з державного бюджету.
Щодо вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу суд дійшов таких висновків.
На підтвердження понесених витрат позивач надав договір про надання правничої допомоги № 20-08/25 від 20.08.2025 року, укладений з адвокатом Ткаченко Ю.О., витяг з акта приймання-передачі справ про надання правничої допомоги, витяг з акта № 3-МК від 23.01.2026 року приймання-передачі наданої правничої допомоги, платіжну інструкцію про оплату, ордер серії АХ № 1287255 від 03.09.2025 року та свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ПТ № 2099 від 03.04.2018 року. Згідно з пунктом 4.1 договору вартість послуг становить 4 500,00 грн, з яких 500,00 грн - вивчення документів, аналіз, визначення правової позиції та збір доказів, 4 000,00 грн - підготовка і складання позовної заяви.
Частинами 3, 4 статті 137 ЦПК України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на їх виконання, обсягом наданих послуг, а також ціною позову та значенням справи для сторони. Згідно з частинами 5, 6 статті 137 ЦПК України у разі недотримання вимог щодо співмірності суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, при цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє таке клопотання.
Відповідач таке клопотання заявила, обґрунтувавши його незначною складністю справи та типовим характером позовної заяви, і просила зменшити розмір цих витрат до 2 000,00 грн.
У постановах Верховного Суду від 07 листопада 2019 року у справі № 905/1795/18 та від 08 квітня 2020 року у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, згідно з якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено рішення, всі понесені нею витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенства права, встановить, що розмір гонорару є завищеним щодо іншої сторони спору. У постанові від 19 січня 2023 року у справі № 345/136/18 та від 22 березня 2023 року у справі № 758/6113/19 Верховний Суд зазначив, що суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. Аналогічні критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції: заявник має право на компенсацію витрат лише за умови доведення, що вони були фактичними і неминучими, а їх розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited проти України», заява № 19336/04); відшкодовуються лише витрати, що мають розумний розмір (рішення від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії»).
Керуючись критеріями обґрунтованості та пропорційності судових витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, а саме того, що заборгованість виникла за договором споживчого кредитування, беручи до уваги, що ця справа є малозначною, розглядається в порядку спрощеного провадження, а позовна заява є типовою, суд вважає за необхідне клопотання відповідача задовольнити частково та визначити розумним і співмірним розмір витрат на професійну правничу допомогу, що підлягає стягненню з відповідача, у сумі 3 000,00 грн.
Керуючись статтями 3, 12, 13, 76-81, 89, 133, 137, 141, 142, 259, 263-265, 268, 273, 279, 354 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» заборгованість за Договором про надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 45522818 від 04 жовтня 2025 року та за Договором кредитної лінії (Надійний) № 6781996 від 03 жовтня 2025 року у загальному розмірі 16 403,50 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» судові витрати: судовий збір у розмірі 1 331 (одна тисяча триста тридцять одна) гривня 20 копійок та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 000 (три тисячі) гривень 00 копійок.
Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позовної заяви, у розмірі 1 331 (одна тисяча триста тридцять одна) гривня 20 копійок.
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи:
- позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», код ЄДРПОУ 39861924, місцезнаходження: 01010, м. Київ, пл. Арсенальна, буд. 1Б;
- відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована адреса фактичного місця проживання як внутрішньо переміщеної особи за адресою: АДРЕСА_1 .
Повне рішення складено 05 серпня 2026 року. Відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України складання повного судового рішення відкладено на строк, що не перевищує п`яти днів з дня закінчення розгляду справи; відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення зазначена дата складення повного судового рішення.

Суддя       В.В. Орловський