Справа № 442/5243/26
Провадження №3/442/1116/2026 

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2026 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області у складі головуючого судді – Кучаковського Ю.С., розглянувши матеріали, які надійшли з Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженого, працюючого охоронцем у ТОВ „Барком”,
за ч. 2 ст. 85 Кодексу України про адміністративні правопорушення, –
в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 25.06.2026 о 11 год. 45 хв. порушив правила полювання, а саме: незаконно вполював одну особину кабана (самку) в мисливських польових угіддях Дрогобицької РО УТМР між селами Брониця – Новошичі Дрогобицької ТГ із власного автомобіля GOLF, д.н.з. НОМЕР_1 , гладкоствольної незареєстрованої рушниці 16К в темний період доби, що є порушенням ст. 63 Закону України „Про тваринний світ”, ст.ст. 12, 17, 20 Закону України „Про мисливське господарство та полювання”.
Дії ОСОБА_1 було кваліфіковано за ч. 2 ст. 85 КУпАП.
ОСОБА_2 в судовому засіданні вину визнав повністю.
Згідно з ч. 2 ст. 85 КУпАП повторне порушення правил полювання (полювання без належного на те дозволу, в заборонених місцях, у заборонений час, забороненими знаряддями або способами, на заборонених для добування тварин) чи таке, яке мало наслідком добування, знищення або поранення тварин, тягне за собою накладення штрафу на громадян від шістдесяти до ста двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією рушниць та інших знарядь і засобів вчинення правопорушення, які є приватною власністю порушника, та незаконно добутих об`єктів тваринного світу чи без такої або позбавлення права полювання на строк до трьох років з конфіскацією рушниць та інших знарядь і засобів вчинення правопорушення, які є приватною власністю порушника, та незаконно добутих об`єктів тваринного світу чи без такої і на посадових осіб - від дев`яноста до ста п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією знарядь і засобів вчинення правопорушення, які є приватною власністю порушника, та незаконно добутих об`єктів тваринного світу чи без такої.
Відповідно до положень ст. 1 Закону України „Про мисливське господарство та полювання” від 22.02.2000 № 1478-III:
полювання – дії людини, спрямовані на вистежування, переслідування з метою добування і саме добування (відстріл, відлов) мисливських тварин, що перебувають у стані природної волі або утримуються в напіввільних умовах;
дозвіл на добування – документ (ліцензія, відстрільна картка, дозвіл на селекційний, діагностичний та науковий відстріл), який дає право на добування (в тому числі відлов) дикої тварини (тварин), а також право на використання (транспортування, перенесення, зберігання) продукції полювання;
незаконно добута продукція полювання – дика тварина чи її частина, добута (відловлена) чи набута будь-яким іншим шляхом з порушенням вимог цього Закону чи інших нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до нього, що регулюють відносини у сфері користування природними ресурсами України.
Статтею 12 Закону України „Про мисливське господарство та полювання” визначено, що право на полювання в межах визначених для цього мисливських угідь мають громадяни України, які досягли 18-річного віку, іноземці, які одержали в установленому порядку дозвіл на добування мисливських тварин та інші документи, що засвідчують право на полювання.
Полювання з використанням вогнепальної мисливської зброї дозволяється лише особам, які в установленому порядку одержали в уповноваженому державному органі відповідний документ дозвільного характеру на право користування цією зброєю.
До полювання прирівнюється:
перебування осіб у межах мисливських угідь, у тому числі на польових і лісових дорогах (крім доріг загального користування), з будь-якою стрілецькою зброєю або з капканами та іншими знаряддями добування звірів і птахів, або з собаками мисливських порід чи ловчими звірами і птахами, або з продукцією полювання (крім випадків регулювання чисельності диких тварин, польових випробувань і змагань мисливських собак (не нижче обласного рівня);
перебування осіб на дорогах загального користування з продукцією полювання або з будь-якою зібраною розчохленою стрілецькою зброєю.
Згідно зі ст. 14 Закону України „Про мисливське господарство та полювання” документами на право полювання (для громадян України) є:
посвідчення мисливця;
щорічна контрольна картка обліку добутої дичини і порушень правил полювання з відміткою про сплату державного мита;
дозвіл на добування мисливських тварин (ліцензія, відстрільна картка, дозвіл на діагностичний та селекційний відстріл тощо);
відповідний дозвіл на право користування вогнепальною мисливською зброєю у разі її використання;
паспорт на собак мисливських порід, інших ловчих звірів і птахів у разі їх використання під час полювання.
Зазначені документи мисливець зобов`язаний мати під час здійснення полювання, транспортування або перенесення продукції полювання і пред`являти їх на вимогу осіб, уповноважених здійснювати контроль у галузі мисливського господарства та полювання.
Відповідно до ст. 15 Закону України „Про мисливське господарство та полювання” полювання може здійснюватися такими способами: індивідуальне полювання; колективне полювання; колективне полювання з нагоничами (облавне полювання).
Полювання може здійснюватися з використанням: мисливської вогнепальної зброї; собак мисливських порід, інших ловчих звірів і птахів (за наявності паспортів на них); сіток і пасток для відлову тварин живцем; пасток для добування хутрових звірів з науковою метою та для переселення; мисливських вишок; пахучих неотруйних приманок.
Полювання може здійснюватися з мисливською зброєю, що належить іншій фізичній особі або користувачу мисливських угідь, лише у присутності власника цієї зброї або уповноваженого працівника користувача мисливських угідь, за яким закріплена ця мисливська зброя, за умови наявності у власника зброї чи уповноваженого працівника користувача мисливських угідь відповідних документів дозвільного характеру, виданих уповноваженим державним органом.
Згідно зі ст. 17 Закону України „Про мисливське господарство та полювання” добування мисливських тварин, віднесених до державного мисливського фонду здійснюється за дозволом - ліцензією або відстрільною карткою. За ліцензією здійснюється полювання на кабана, лань, оленів європейського та плямистого, козулю, лося, муфлона, білку, бабака, бобра, борсука, ондатру, куницю лісову.
Ліцензії видаються мисливцям користувачем мисливських угідь, який отримує їх у центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового та мисливського господарства.
Ліцензії та відстрільні картки видаються мисливцям із зазначенням у них терміну та місця здійснення полювання з урахуванням лімітів добування мисливських тварин та пропускної спроможності мисливських угідь.
Відповідно до Абз. 3 п. 3 ч. 1 ст. 20 та абз. 10 п. 4 ч. 1 ст. 20 Закону України „Про мисливське господарство та полювання” з метою раціонального використання мисливських тварин, охорони диких тварин, а також середовища їх перебування забороняється: полювання у заборонений час, а саме: у темний період доби (пізніше години після заходу сонця і раніше години до його сходу);
полювання із застосуванням або використанням заборонених знарядь та забороненими способами, а саме: з під`їзду на автомототранспорті, а також на плавучих засобах з працюючим двигуном.
Ч.ч. 2, 3 ст. 20 Закону України „Про мисливське господарство та полювання” визначено, що дії, зазначені в пунктах 1-8 цієї статті, відповідно до законодавства кваліфікуються як незаконне полювання. Особи, винні у незаконному полюванні, несуть відповідальність згідно із законами.
Виявлені тварини (або їх частини) та знаряддя добування таких тварин, законність набуття яких не підтверджена відповідними документами, вважаються незаконно добутими.
Статтею 63 Закону України „Про тваринний світ” від 13.12.2001 № 2894-III встановлено відповідальність за порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу, а саме адміністративну, цивільно-правову чи кримінальну відповідальність відповідно до закону.
Як вбачається з письмових пояснень ОСОБА_1 , наданих в протоколі від 26.06.2026, він порушення визнає, незаконно вполював одну особину кабана (самку), збитки завдані мисливському господарству відшкодує в повному обсязі, більше так робити не буде, прость справу розглянути без його участі та постанову надіслати на електронну пошту.
Відповідно до розрахунку за незаконне добування однієї особини кабана (самки) в мисливських угіддях Дрогобицької РО УТМР між селами Брониця – Новошичі загальна сума збитків становить 40 000 грн.
Згідно з квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки № 56891274 від 30.06.2026 ОСОБА_1 перерахував до Дрогобицької РО УТМР 40 000 грн.
Враховуючи наведене, судом встановлено, що в діях Хомина ОСОБА_3 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 85 КУпАП.
При обранні адміністративного стягнення суддя враховує характер та обставини адміністративного правопорушення, його наслідки, дані про особу правопорушника, який протягом року не піддавався адміністративному стягненню за такі ж порушення, його майновий стан, обставину, яка пом`якшує відповідальність (визнання вини), оскільки судом не встановлено обставин, що обтяжують відповідальність, враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов до висновку, що з метою виховання правопорушника та запобігання вчинення ним нових правопорушень, необхідним та достатнім є адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією рушниці, яка не зареєстрована, та з конфіскацією незаконно добутого об`єкту тваринного світу – однієї особини кабана (самки).
У відповідності до вимог ст. 40-1 КУпАП та ч. 5 ст. 4 Закону України „Про судовий збір” з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 665 грн 60 к.
Керуючись ст.ст. 40-1, 85, 268, 283, 284, 285 КУпАП, суд –
п о с т а н о в и в :
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 85 КУпАП, та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 020 (одна тисяча двадцять) гривень, з конфіскацією рушниці 16К та з конфіскацією незаконно добутого об`єкту тваринного світу – однієї особини кабана (самки).
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн 60 к. в дохід спеціального фонду Державного бюджету України (отримувач коштів – ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, ідентифікаційний код отримувача – 37993783; рахунок отримувача – UA908999980313111256000026001, банк отримувача – Казначейство України (ЕАП), код установи банку – 899998, код бюджетної класифікації – 22030106).
Відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови – не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.
У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.
На постанову протягом десяти днів з дня її винесення може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області.
Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційна скарга не була подана протягом десяти днів. У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Строк пред`явлення до виконання даної постанови три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя Ю.С. Кучаковський